‫בפרקים הקודמים של "המרעה המערבי"...‬
‫יצאתי מהבור.‬
‫לו לא הייתן שם, לא יודע מה היה קורה.‬
‫אבל השאלה הראשונה שהיית צריך לשאול היא, "מה יש מתחת לשטח?"‬
‫אני לא שואל, כי אין לך תשובות.‬
‫עדיין לא, אבל יש לי שאלות.‬
‫חייתי בשנות ה-80 של המאה ה-19 במשך ארבע שנים.‬
‫בזמן שהייתי שם, פגשתי ילד בשם רויאל שהציל את חיי.‬
‫גברת ת'רבי, את מכירה את כל מי שעובר בעיר.‬
‫אולי ראית את הגברת הצעירה הזו?‬
‫אני חושבת שלא.‬
‫איפה פרי אבוט?‬
‫איימי אבוט נעלמה לפני שלושה ימים.‬
‫הוא בחר לנסות למצוא את בתו.‬
‫היום מדובר בחוות אבוט.‬
‫פרי אבוט מפר את תנאי הערבות שלו.‬
‫- ססיליה! - היא צריכה 500 אלף דולר‬
‫או שתאבד את החווה.‬
‫ססיליה, זה נכון?‬
‫אם משהו יקרה לנכדתי, שאלוהים יסלח לי.‬
‫האם איימי תסלח לך‬
‫כשהיא תגלה מה אמרת לאימא שלה?‬
‫אומרים שנדרשו שישה ימים לבריאת העולם.‬
‫איך ידעו שמדובר בשישה?‬
‫איך אפשר להגדיר יום לפני שיודעים מה זה?‬
‫משתמשים במילים כדי להגדיר את תנועת הזמן, כיצד הוא מתעוות, כיצד הוא חוזר על עצמו,‬
‫אבל אלה רק מילים.‬
‫איש לא מבין את הזמן ומהו באמת,‬
‫האם הוא מונע על ידי כרונוס או שהוא נע באופן עצמאי.‬
‫איש אינו מבין שכשהאדם נברא‬
‫היה צריך לשבור את הזמן כדי שהאדם יתקיים.‬
‫ואיש אינו יודע אם אלוהים תיקן את השבר‬
‫או שהוא רצה לבדוק‬
‫מה נעשה עם הבעיה המסוימת הזאת.‬
‫האם היא תגדיר אותנו‬
‫או שהיא תהפוך אותנו לבדיחה מושלמת, כי אנחנו חושבים כל כך בקטן?‬
‫ההמראה, הם לא‬
‫רוצים לראות.‬
‫אני רוצה. ראשית...‬
‫אני לא יכולה להגיד להם.‬
‫לואיס היה עם אימא שלי ברודיאו.‬
‫ואתה...‬
‫ואתה, סבא, היית חשוב לי כל כך.‬
‫היית חשוב לי כל כך והיית אמיתי,‬
‫וזה דבר יפהפה.‬
‫זה חשוב לי יותר מכול. אנחנו חולקים את זה.‬
‫אתה ואני חולקים את זה באופן עמוק.‬
‫אתה לא...‬
‫המרעה המערבי‬
‫סודות‬
‫תודה.‬
‫- מה שלומה? - עדיין ישנה.‬
‫איך ידעת?‬
‫שהיא איימי?‬
‫פשוט ידעתי.‬
‫איך לדעתך היא הגיעה לכל זה?‬
‫היא כנראה השיגה את המינרל.‬
‫משהו כזה קרה לך? חזיונות כאלה?‬
‫מת לפני שנתיים.‬
‫מת בזרועותיי.‬
‫תברח.‬
‫מעטים, אבל לא כאלה.‬
‫לדעתך היא יודעת איפה איימי?‬
‫אם כן, היא לא תגלה לנו.‬
‫לא תוכל להוציא את זה ממנה?‬
‫היא ניסתה להרוג אותי, ססיליה.‬
‫בגלל איזה קשקוש על גורל קוסמי.‬
‫זה מניע אותה מאז שהיא בשטח שלנו.‬
‫מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫נמשיך עד שנגלה.‬
‫נספר לרט?‬
‫שלום, אבא.‬
‫שלום. אני צריך שתבוא.‬
‫קדימה. זה חשוב, בן.‬
‫בסדר, אגיע כשאוכל.‬
‫מריה?‬
‫פונדק ריגל‬
‫היי.‬
‫את בסדר?‬
‫אני מרגישה שאלוהים צוחק‬
‫כי חשבתי שאצא מוובאנג.‬
‫זה זמני.‬
‫היינו על המסלול הנכון כשברחנו.‬
‫- אנחנו רק... - הוסטנו מהדרך על ידי עדר ביזונים?‬
‫אחרי שנצא לווייטפיש,‬
‫לא נחזור חזרה.‬
‫אחזור לעבוד עד אז.‬
‫לקחתי ימי מחלה.‬
‫האמת היא שלא התפטרתי.‬
‫כנראה פחדתי מדי.‬
‫איפה היית?‬
‫לא אשאיר את זה לאף אחד אחר, בטח לא לוויין.‬
‫רויאל, אני לא יודעת איך נשיג את הכסף עד יום שני.‬
‫היי. כמה זמן ישנתי?‬
‫די הרבה. דאגנו לך.‬
‫מה שלומך?‬
‫- אני בסדר. - כן? ראית משהו בעתידך?‬
‫ראית או שלא ראית.‬
‫אם את צריכה לספר לנו משהו, ספרי עכשיו.‬
‫תמיד הייתי גלויה, רויאל. לך זה חדש להיות גלוי.‬
‫ראית את איימי? איפה היא?‬
‫לא ראיתי.‬
‫אמרת שאת לא זוכרת שום דבר מלפני גיל תשע.‬
‫איימי לא בת תשע,‬
‫אז אולי החלק הזה עוד לא קרה.‬
‫מה אתה רוצה ממני, רויאל?‬
‫שתביני כמה כואב לנו שהיא איננה.‬
‫לא הייתי פוגעת בך, ססיליה.‬
‫אני הולכת לטייל.‬
‫בסדר.‬
‫- שמת לב שהצלקות שלה נעלמו? - כן.‬
‫מה נשמע?‬
‫לא רע.‬
‫הבור חזר. אני רוצה להראות לך אותו.‬
‫ניפגש באסם.‬
‫זה בכלל לא מפחיד אותך?‬
‫זה מבעית אותי,‬
‫אבל גם אם אפחד הוא לא ייעלם,‬
‫אז צריך לקבל את זה.‬
‫רט, אני חייבת למריה התנצלות.‬
‫אתנצל בפניה כשהיא תבוא לבקר.‬
‫תודה.‬
‫אז אוטום היא איימי?‬
‫כן.‬
‫מה זה אומר מבחינת איימי?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל אמצא אותה ואת רבקה.‬
‫אדאג שהן יתרחקו מכאן כמה שאפשר.‬
‫איך אני יכול לעזור?‬
‫אימך ואני נמצא אותן.‬
‫אני רוצה שתשגיח על אוטום עד שנחזור.‬
‫אתה אומר את זה כאילו היא תעשה משהו רע.‬
‫היא כבר עשתה.‬
‫ולמיטב ידיעתי, היא תמשיך.‬
‫חוזר שוב‬
‫כמו רעם מתגלגל שרודף אחרי הרוח‬
‫כוחות מגיעים שוב ממרכז כדור הארץ‬
‫אני מרגיש את זה‬
‫עכשיו מרגיש את זה‬
‫חוזר שוב‬
‫כמו רעם מתגלגל‬
‫שרודף אחרי הרוח‬
‫כוחות מגיעים שוב ממרכז כדור הארץ‬
‫אני מרגיש את זה‬
‫אימא.‬
‫היי.‬
‫אני רעבה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. אכין לך משהו.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫היה לי סיוט.‬
‫לא! לא!‬
‫לא!‬
‫לא! לא!‬
‫לא!‬
‫כן.‬
‫נכון, אבל הוא עבר.‬
‫נכון?‬
‫ילדה טובה.‬
‫לכי תצחצחי שיניים.‬
‫את עוד לא מוכנה לחזור לעבודה.‬
‫הייתי שם ארבע שנים כשצילמו את זה.‬
‫אנחנו צריכות להפסיק לדבר סחור סחור.‬
‫ספרי לי מה קרה.‬
‫את זוכרת את חברת הנדל"ן שממנה קנינו את הבית?‬
‫"שלטון קייפ נדל"ן".‬
‫זה היה שלטון קייפ הרביעי.‬
‫שלטון קייפ שאני פגשתי‬
‫ניסה לאנוס בת שבט שושון,‬
‫ואז רדף אחריי וניסה להרוג גם אותי.‬
‫בבקשה...‬
‫תהיי סבלנית איתי.‬
‫מתי השופט מגיע?‬
‫טוב. תגיד לו שאני קופץ.‬
‫עדיין כאן, אני רואה.‬
‫מצבו של בילי משתפר. שמעת אותו שר הבוקר?‬
‫לא.‬
‫שאלתי אם הוא רוצה ארוחת בוקר.‬
‫הוא הסתכל עליי ונד בראשו.‬
‫אולי הוא עדיין כועס משום שנטשת אותו.‬
‫ובקשר לחוות אבוט?‬
‫אני רוצה להתקדם למכירה במהירות.‬
‫אבא, ידעת מה יש במרעה המערבי כשאמרת לנו‬
‫להציע עליו מיליון?‬
‫כן.‬
‫למה לא אמרת לנו?‬
‫כי שלושתכם לא הייתם בשלים לעכל את זה.‬
‫אם תתנהל לא נכון, אבא...‬
‫אני מודע לכל מה שקורה.‬
‫אני זוכר הכול.‬
‫יצאתי מהתרדמת.‬
‫הקול של בילי חוזר רק בגלל מה שיש במרעה המערבי.‬
‫אני יודע בדיוק מה אני רוכש.‬
‫אז אתה צריך לתת לי לעזור לך בזה.‬
‫אל תחנוק אותי.‬
‫כשיגיע הזמן אעדכן אותך.‬
‫תאכיל את אחיך.‬
‫אתה מחלים, אני מניח.‬
‫בדרך.‬
‫כן, ישו עושה את עבודתו.‬
‫לקחת משהו מהחדר שלי?‬
‫לא נראה לי.‬
‫לא לקחתי משהו ששייך לך.‬
‫אני צריך להיות מודאג בגללך?‬
‫- אתה צריך לדאוג לאכול. - אני לא רעב, לעזאזל.‬
‫אבא אומר שאתה צריך לאכול.‬
‫טוב.‬
‫אתה מוכן למות בשבילה?‬
‫היה כיף יותר כשלא יכולת לדבר.‬
‫אתה לא מבין מה אתה עושה.‬
‫אני מבין הרבה יותר טוב מכפי שאתה חושב.‬
‫לוק, לא משנה מה נדמה לך שיש לך איתה, זה לא ייגמר טוב.‬
‫זה לא אמור להיות אתה. היא זקוקה לי.‬
‫כבר לא.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫נתת לה את זה?‬
‫תאכל את האוכל שלך. אני אוהב אותך.‬
‫זאת אחריותי להעיר אותם,‬
‫אבל הם לא רוצים שיעירו אותם כי הם בנו מבנים,‬
‫הם בנו ממלכות שבהן הם חיים את חייהם,‬
‫וקשה מאוד להסיט אותם ממסלולם,‬
‫מפני שזה הרסני מאוד.‬
‫זאת אחריותי להעיר אותם,‬
‫אבל הם מסרבים כי חסרה לי אמינות,‬
‫מפני שאני זרה. אולי תפסיקי לבעוט באבן?‬
‫אולי תפסיקי לקשקש על התוכניות הטיפשיות שלך?‬
‫אני מצטערת, אהיה בשקט כשתסבירי לי למה את צריכה לפגוע בי.‬
‫זה המס, איימי. המחיר של היותך נס.‬
‫תפסיקי לקטר.‬
‫- למה שארצה לפגוע בך, איימי? - צריך לעשות מה שצריך.‬
‫אולי תשתקו, שתיכן?‬
‫שתקו!‬
‫את בסדר?‬
‫בן, צא לכאן עכשיו!‬
‫- זה באמת נחוץ? - תיזהר.‬
‫בן, אם אתה רוצה להישאר כאן תלמד איך מתנהלים כאן.‬
‫איך לפעול ואיך לחיות.‬
‫כן, גברתי. אני מבין.‬
‫אז תתנצל.‬
‫ויין, אני מתנצל שהפרעתי לך כשהתנשקת עם נערת הרודיאו הזאת...‬
‫סיסי, הבן זונה משקר!‬
‫ססיליה, אני מצטער שוויין מניאק כזה.‬
‫ויין, תפסיק!‬
‫זאת המכה הכי חזקה שלך?‬
‫אתם צריכים ללכת לעבוד.‬
‫קדימה, ויין.‬
‫לא רבים אומרים לה את האמת.‬
‫היא הייתה צריכה לשמוע אותה.‬
‫והמשקאות עליי הערב.‬
‫נחגוג את האף השבור של ויין. כל הכבוד.‬
‫אדוני הכומר, שלום.‬
‫רציתי לדבר איתך ועם רויאל.‬
‫אין בעיה. תיכנס.‬
‫- תודה. - רויאל, הכומר כאן.‬
‫אדוני הכומר, מה שלומך?‬
‫טוב, רויאל. תודה.‬
‫סליחה שהגעתי בלי להודיע.‬
‫- זה בסדר. - זה בסדר. שב בבקשה.‬
‫אפשר להציע לך משהו לשתות?‬
‫קצת מים זה מצוין. תודה.‬
‫יום יפה בחוץ.‬
‫כן, באמת יפה.‬
‫- אז מה גרם לך לבוא עד כאן? - כן.‬
‫תודה.‬
‫אגש ישר לעניין.‬
‫כשאת ואוטום באתן אליי אתמול...‬
‫- אני מתנצלת על זה. - לא.‬
‫אני צריך להתנצל.‬
‫אבל אחרי שאוטום הלכה חשבתי על מה שהיא אמרה,‬
‫והיא צדקה.‬
‫היא גרמה לי להבין שאינני עושה מספיק‬
‫למען אחת החברות החשובות שלנו.‬
‫מה למשל?‬
‫בזכותה ראיתי את האמת.‬
‫לפעמים אנחנו שוכחים שהתושבים העשירים כאן‬
‫יושבים בשקט בחוות שלהם ומסתכלים על העולם מסתובב.‬
‫אז דיברתי עם אחד מהם, טיי ריגינס.‬
‫כן.‬
‫ואמרתי לו מה אוטום אמרה לי.‬
‫"במקום להאשים את האל,‬
‫"תראה לו שאתה יכול לטפל בזה בעצמך."‬
‫אמרתי לו לזכור את אביה ואת אימה של ססיליה,‬
‫וכל מה שהם עשו למען וובאנג, מה שאתם עשיתם.‬
‫והבוקר הוא אמר לי שהוא דיבר עם השופט.‬
‫ו...?‬
‫הם שילמו את הערבות,‬
‫והם ידברו איתכם על האופן שבו תחזירו את ההלוואה.‬
‫תודה.‬
‫אמן.‬
‫אנחנו מודים לך, אדוני הכומר,‬
‫אבל החווה לא הייתה צריכה לעמוד למכירה מלכתחילה.‬
‫לא, זה נכון. זה לא משנה את מצבו של פרי,‬
‫אבל לפחות עול אחד ירד מכם.‬
‫כן.‬
‫- תודה. - אצא בעצמי.‬
‫- תודה. - אני מקווה שהכול יסתדר.‬
‫כן.‬
‫אנחנו עדיין צריכים לבקר את לואיס.‬
‫כן.‬
‫- אני יכול לקבל קפה? - מיד.‬
‫תודה.‬
‫אתה רט אבוט, נכון?‬
‫מי את?‬
‫ד"ר ניה בינטו.‬
‫מנהלת מחלקת מדעי הגאולוגיה.‬
‫אני רוצה לדבר איתך על השטח של משפחתך.‬
‫דברי עם אבא שלי.‬
‫ניסיתי.‬
‫הוא עקשן.‬
‫אז תניחי לזה.‬
‫זה יהיה טיפשי מצידי.‬
‫בייחוד לאור מה שיש במרעה המערבי שלכם.‬
‫אתה יודע מה קורה שם?‬
‫כפי שאמרתי, דברי עם אבי.‬
‫אז אתה יודע.‬
‫אתה מהמר, רט?‬
‫בסדר.‬
‫מה שקורה בחווה שלכם הוא חסר תקדים.‬
‫אבל זה נמצא בידיו של אדם שתקוע בעבר.‬
‫אנשים כאלה לא עושים את הדבר הנכון.‬
‫אביך יידחק הצידה על ידי מי שבאופן בלתי נמנע יגיע לבסוף,‬
‫אלא אם הוא יפנה למישהי כמוני.‬
‫- לא אפעל נגד אבי. - לא, אני לא מעוניינת בזה.‬
‫אני רק רוצה שתהיה הבן הטוב שאתה.‬
‫הנה ההימור שדיברתי עליו, שיגדיל את הפרס.‬
‫אתן לך את כל הכסף שאתה רוצה‬
‫אם תוכל להכניס את הכף הזאת לשם מבלי להרטיב אותה.‬
‫בבקשה.‬
‫תנסה.‬
‫אם נראה לך שתוכלי לקבל את מבוקשך‬
‫כי סובבת כף מחורבנת,‬
‫את לא חכמה כפי שאת חושבת.‬
‫עוד נראה.‬
‫- צריך עזרה? - זהירות על הרגליים.‬
‫מה אמרת?‬
‫היית עם רבקה כשהיא לקחה את איימי.‬
‫לכי תזדייני!‬
‫- במקומך הייתי אומר לה איפה איימי. - כבר אמרתי לך את האמת.‬
‫איימי אמרה לנו שהיית עם רבקה.‬
‫רק רגע.‬
‫היא באה וביקשה את עזרתי. סירבתי לה.‬
‫אתה...‬
‫חרא!‬
‫הוא רגיל מדי לחטוף מכות. אני אטפל בו.‬
‫היא הלכה למקלט לנשים.‬
‫הדודנית שלה עובדת שם.‬
‫היא אמרה לה שהיא יכולה להישאר שם עד שהיא תמצא מקום אחר.‬
‫אני נשבע.‬
‫- איפה? - בפורווינג.‬
‫הוא נקרא "אקוז".‬
‫בסדר. אם אתה משקר לנו...‬
‫אני לא רוצה לראות אתכם שוב.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬
‫- קדימה. - שלא תתקשר אליה.‬
‫- תן לי את הטלפון שלך! - תן אותו.‬
‫אני צריך אותו לעבודה.‬
‫תסביר לי את זה.‬
‫השטח נשאר בידי משפחת אבוט.‬
‫מישהו שילם את הערבות שלהם.‬
‫אני בהלם.‬
‫אחרי שהייתה בינינו שיחה מעולה,‬
‫כמעט נשגבת,‬
‫המילים המדויקות שלך אליי היו,‬
‫"ויין, אנחנו נטפל בזה".‬
‫לא ידעתי שזה מה שיקרה.‬
‫"נטפל בזה."‬
‫ויין, בבקשה.‬
‫"נטפל בזה!"‬
‫אנחנו בסדר. תן לנו עוד רגע.‬
‫ויין, עשיתי כמיטב יכולתי.‬
‫באמת?‬
‫- איך לעזור? - היי.‬
‫רציתי לדעת כמה כסף יש לי בחשבון.‬
‫אין בעיה.‬
‫שם וחתימה.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫היי.‬
‫לא הבאת אקדח הפעם?‬
‫תזכירי לי מה שמך.‬
‫את יודעת מה שמי.‬
‫אלוהים. זה כל כך מטורף איך שהכול קשור.‬
‫על מה את מדברת, לעזאזל?‬
‫את יודעת שרט יעזוב אותך, נכון?‬
‫מה אמרת?‬
‫ראיתי דברים, אז אני יודעת מה יקרה בעתיד.‬
‫את מנסה להתחיל מריבה כי אמרתי שאת משוגעת?‬
‫אל תאפשרי לאהבה לעשות ממך טיפשה.‬
‫תעזבי לפני שתיעזבי.‬
‫בבקשה.‬
‫לא.‬
‫- סליחה? - לא.‬
‫מה קרה?‬
‫לא! לא!‬
‫לא!‬
‫אל תפחד מהמוות.‬
‫הוא חלק ממחזור החיים השלם.‬
‫תן לי את ידך.‬
‫לא הייתי מדמיין לעצמי‬
‫שאראה שוב את ויין טילרסון נכנס לכאן.‬
‫הנוסטלגיה לכדה אותי.‬
‫- תשכר אותי. - בסדר.‬
‫רויאל? אתה שם?‬
‫שריף?‬
‫שריף, אני מתחיל לדאוג.‬
‫שריף?‬
‫כן, אני כאן.‬
‫תודה לאל.‬
‫אנחנו מנסים ליצור קשר חצי שעה.‬
‫חצי שעה?‬
‫כן, אשתך התקשרה‬
‫לשאול אם להביא לך אוכל.‬
‫תגיד לה שזה בסדר, תודה.‬
‫בסדר. את חוזרת?‬
‫כן.‬
‫את רוצה עוד משהו?‬
‫צ'יפס. אני רוצה צ'יפס.‬
‫צ'יפס?‬
‫תטבלי אותו בגלידה?‬
‫- לא, איכס. - איכס.‬
‫תני לי גם קצת צ'יפס.‬
‫היי.‬
‫גם את ראית אותנו נפגשים כאן?‬
‫ראיתי הרבה דברים.‬
‫מה הכי בלט?‬
‫הכול.‬
‫ראיתי אותנו.‬
‫ראיתי את עברי.‬
‫אבל הכי חשוב, ראיתי את איימי אבוט,‬
‫ואיך היא קשורה לכל זה.‬
‫איימי? למה איימי?‬
‫היא ואני אותו אדם.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אנחנו אותו אדם.‬
‫היא לא עם אימא שלה?‬
‫כן, היא איתה.‬
‫אבל היא גם בתוכי.‬
‫תן לי את ידך.‬
‫אני צריכה להחזיר לכאן את איימי.‬
‫רק כך כל זה יעבוד.‬
‫ראית את בילי בחיזיון שלך?‬
‫לא.‬
‫אני יודעת שאני הופעתי בשלו.‬
‫זה מדאיג אותך?‬
‫אם בילי מילא את ייעודו בכך שהוא עזר לי למצוא את דרכי,‬
‫תמיד אהיה אסירת תודה לו.‬
‫אבל גורלי לפניי, הוא לא מאחוריי.‬
‫ראיתי אותך כמגן שלי.‬
‫גם אתה ראית את זה?‬
‫כן.‬
‫יופי.‬
‫אני צריך לטפל במשהו,‬
‫ואחרי זה נלך למצוא את איימי.‬
‫כן, אהיה כאן.‬
‫בסדר.‬
‫- איפה רויאל? - שם, מתחת לאור הירח.‬
‫אלוהים.‬
‫תוריד פעם את הכובע שלך כשתנשק אותי?‬
‫אני רואה שהסתרקת כמו שאני אוהב.‬
‫- צ'ט, אתה נוסע העירה? - אין מה לעשות.‬
‫אני בא איתך.‬
‫היי.‬
‫לך תזדיין!‬
‫הנסם גמבלר‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה הפרס על מגש הכסף.‬
‫זה הבן זונה שעליו סיפרתי לכם.‬
‫אולי נגמור את השיחה שלנו?‬
‫לך תזדיין, טילרסון.‬
‫איך תסביר את זה לסיסי בלסת תפורה?‬
‫קדימה!‬
‫אל תתערב בקשר שלי עם ססיליה!‬
‫אף אחד לא מתעסק איתי.‬
‫פרי אבוט.‬
‫- פרי אבוט הדפוק. - פרי אבוט הדפוק.‬
‫תרדו ממנו. תתרחקו.‬
‫פרי אבוט הדפוק נוסע בזמן.‬
‫לעזאזל.‬
‫קום. אתה בסדר? תיכנס לטנדר.‬
‫ירית במישהו, רויאל.‬
‫אתה ובן תסולקו מהשטח של אבוט עד הזריחה.‬
‫אם אני אעזוב את השטח הזה,‬
‫אתה תעזוב את העולם הזה.‬
‫תירגע.‬
‫רוצה שאקח אותך לבית חולים?‬
‫לא, אני לא רוצה ללכת לבית חולים.‬
‫אז למה אתה מחזיק כך את הראש?‬
‫האוזן שלי מצלצלת. היא מצלצלת כל היום.‬
‫- אני חושב שהבור חזר. - מה?‬
‫כשהייתי ילד‬
‫היה לי צלצול זהה באוזן לפני שהבור נסגר.‬
‫קח אותי לשם.‬
‫למה שתרצה את זה?‬
‫יש לי הסיבות שלי. קח אותי לבור.‬
‫פרי.‬
‫היא עזבה אותי.‬
‫לא אמרה למה.‬
‫עזבה את בתנו.‬
‫ואני ממשיך לחפש אותה.‬
‫אולי היא לא רצתה להימצא.‬
‫אתה רוצה לחזור?‬
‫לבתי היה ליקוי בדיבור.‬
‫לאיימי, כשהיא הייתה קטנה.‬
‫היא אמרה "אבא" בלי בעיות,‬
‫אבל אתה היית תמיד "שבא".‬
‫הייתם אוכלים יחד גלידה.‬
‫אני לא יודע מה...‬
‫מה צריך לעשות.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני רואה שקמת.‬
‫אי אפשר לשכב בחוסר מעש לנצח.‬
‫פגשת אותה?‬
‫אתה יודע שכן.‬
‫מה שלומה?‬
‫יפה כתמיד.‬
‫ומה היא ראתה?‬
‫לא אותך.‬
‫אתה מנסה לפגוע ברגשותיי?‬
‫אני לא מנסה לפגוע בדבר.‬
‫זאת עובדה, בילי.‬
‫זאת לא עובדה, זה חיזיון.‬
‫שיהיה.‬
‫תשמע, באתי להגיד לך שהיא איתי עכשיו.‬
‫אתה זוכר את סאם קילן?‬
‫ילד מגודל, ניסה ללכת איתי מכות בכיתה ו'?‬
‫איך זה קשור לאוטום?‬
‫אתה זוכר מה אמרת לו?‬
‫אני זוכר.‬
‫אמרת, "אם תרצה להגיע לבילי,‬
‫"תצטרך לעבור דרכי".‬
‫ואהבתי אותך בגלל זה.‬
‫אבל סאם לא היסס. הוא תפס אותך כשלא היית מוכן והפיל אותך.‬
‫הוא כיסח לך את הצורה ואני פשוט עמדתי שם וצפיתי.‬
‫קפוא.‬
‫ואז טרוור צץ שם לפתע.‬
‫וטרוור כמעט הרג את הילד הזה.‬
‫על מה אתה מדבר, לעזאזל?‬
‫תמיד הערצתי אותך, לוק.‬
‫אבל איבדת כיוון.‬
‫אתה לא טוב לה.‬
‫לא, אתה פשוט כועס כי אתה במקום השני.‬
‫אני מבין.‬
‫לא, אתה לא מבין.‬
‫אולי אנסח את זה אחרת?‬
‫אני אהיה אתה‬
‫ואתה תהיה סאם קילן.‬
‫- תפסיק לקשקש. - אתה צריך לבחור, לוק.‬
‫או שתניח לזה‬
‫או שאתה מאלץ אותי לפעול.‬
‫מפני שאעשה הכול כדי להגן עליה מפניך.‬
‫אני אוהב אותך, בילי. באמת.‬
‫אבל אין מצב שתרחיק אותי‬
‫מהדבר הכי טוב שקרה לי בחיים.‬
‫עכשיו זוז ממני... אתה רציני?‬
‫אתה תודה לי על זה.‬
‫מה נסגר?‬
‫תרד ממני, בילי!‬
‫לעזאזל! אני לא צוחק!‬
‫אתה לא יכול לנצח.‬
‫אתה לא יכול לנצח!‬
‫חתיכת חרא מזוין!‬
‫אתה לא...‬
‫בילי?‬
‫בילי.‬
‫בילי!‬
‫קום, לעזאזל!‬
‫בילי!‬
‫חלפה שעה כשעמדתי שם. הרגשתי שעברה רק דקה.‬
‫כן. גם לי זה קרה.‬
‫מה קורה לי, רויאל?‬
‫אני באמת לא יודע, ג'וי.‬
‫אתה חושב שנוכל לשבת ולדבר מחר?‬
‫זה יכול לעזור לי.‬
‫לא דיברת עם אשתך?‬
‫לא. היא...‬
‫היא מבינה הרבה, אבל...‬
‫סיסי ואני יוצאים מהעיר. נוכל לדבר כשאחזור?‬
‫כן.‬
‫תודה, רויאל.‬
‫היא בסדר?‬
‫ממש לא.‬
‫- השעה 09:00. - בסדר.‬
‫אלה רט ומריה.‬
‫- היי. - היי. איפה אוטום?‬
‫היא לא כאן.‬
‫האישה הזאת נכנסה לבנק ואמרה לי לעזוב את רט.‬
‫והיא אמרה שהיא רואה את העתיד.‬
‫היא משוגעת. היא מטורפת.‬
‫למה היא בבית שלכם? למה היא גרה איתכם?‬
‫רויאל ואני נדבר איתה כשהיא תחזור.‬
‫נבקש שתסביר את עצמה.‬
‫תגידו לה שתתרחק מאיתנו.‬
‫אוכל לעשות גם את זה.‬
‫אני מצטערת, מאר. אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת. ואת יודעת מה?‬
‫נהגתי בך בגסות לא מזמן. אני מצטערת על זה.‬
‫אין לזה הצדקה.‬
‫בסדר? אני מצטערת.‬
‫אוכל להביא לך מים?‬
‫- כן. תודה. - בסדר.‬
‫רט, שב.‬
‫אוטום, התוכנית שלך פסולה.‬
‫כן, כן. המסע שלך צריך להתחיל כדי ששלי יימשך.‬
‫את שוב מדברת עם עצמך?‬
‫משהו כזה.‬
‫לאן נוסעים?‬
‫דרומה.‬
‫אוהבת אותך, רט.‬
‫גם אני אותך, אימא.‬
‫יהיה מוזר לראות את רבקה אחרי כל הזמן הזה.‬
‫כן.‬
‫בילי.‬
‫תרגום כתוביות: רונה ארבל‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬