Dobrý den, Grace. Jak se držíte?
Vůbec se mnou nemluví.
Je to na hovno.
Měla štěstí, že Donny neumřel, ale doktoři nevědí, jestli bude chodit.
Aspoň nebude muset chodit na túry s kolegy.
Jestli se chceš tak vléct, buď aspoň pozitivní.
Mohla by dostat doživotí, ale on ji roky týral.
- Oni to zohlední. Bude v pohodě. - Možná ne.
Musí být.
No, v tom se právě my dva lišíme.
Když moji pacienti skončí špatně, dokážu se s tím vyrovnat.
U tebe to tak úplně není.
Jsme tu.
Odsud ho strčila dolů.
Počkej, to tetování jsi měl?
Ne, to je nový.
Tos mě potěšil. Ale proč?
Na památku.
Šups.
Dobrý?
Ty jo. Měl jsi zlej sen?
Ne. Mám alergii.
Takhle si uvolním krk.
Už to bude.
Tak. Co děláš? Díváš se, jak spím?
Ne. Kdo by koukal na lidi, jak spí?
Proboha, ty se díváš, jak spím?
Ne.
- Co máš dospěláckou postel, tak málokdy. - Ježíši.
Jak jsem slyšel křičet tu stařenku...
To byl táta, jo.
To dává smysl. Tak čau.
Zlato, co děláš?
Rád se dívám, jak pije.
Stalkuješ sousedku. Jasně.
Dereku, pojď toho úchyla pohlídat.
Tak jo, kamaráde. To zvládneme.
Dokážeme žít vedle holky a nedělat z toho vědu.
Jo. Tak jak to vypadá?
Budeš na mě hrdá.
Nešukala jsem s Jimmym už tři dny.
První dva dny jsem byla pryč a ten třetí mi dělal starost menší průjem.
I to se počítá. Chceš říct tu svoji mantru?
Nechci, ale stejně mě donuť.
Tak mluv, ty necudná, vytáhlá srágoro.
Ty jo. Fajn.
„Jimmy na vztah není připravenej. Jsme úplně jiní a není to pro mě zdravý.“
Amen.
Je to těžký. Koupila jsem mu šampon,
co voní po borovicích, a mojí frndě je z toho do zpěvu.
Chápu. O Vánocích pícháme furt.
Jsem na místě. Musím končit. Tak čau.
Tak jo. Zatím.
- Jo. - Pamatuj, že Alice je jen tvoje kámoška.
Nechceš se jí dostat pod kůži.
Tak do toho.
Čau, Alice.
Tvoje kůže vypadá hebce.
Ježíšikriste.
- No jo, kamaráde, moje chyba. - Jo.
Tu kůži jsem ti vnuknul já.
Nic rajcovnějšího jsem neviděla. Nastavím si to jako tapetu.
Kdo ti otevřel?
Každý den tě vyzvedává, tak jsem jí řekla kód.
Zrádkyně.
Tanec má pomáhat při parkinsonovi.
Ani mě to nebaví.
Přiznej, že naše ranní tanečky miluješ, nebo máš utrum.
Jsou nejlepší, lásko.
- Ven! - Jo, počkám v autě.
- Ahoj, Julie, fandím ti. Čau. - Ahoj, Gaby.
- Co je? - Co?
Takže Julie je u tebe skoro pořád.
Jste kámoši s výhodami?
- Nevím, co to znamená. - Ale víš. Je to mezi váma vážný?
Josie na dovolenou odjela...
To ne. Dneska ne.
Ty jo, co když bude svatba?
Šmankote, žije tvůj táta ještě?
Jestli ne, můžu tě k oltáři dovést já.
Uklidňuje mě fakt, že dnešek už nemůže být horší.
Paule, řeknu ti, co se mi zdálo.
Beru zpět.
Šli jsme na túru a ostatní turisti asi byli moji pacienti.
A tys měl na ruce vytetované moje jméno.
Ale nebylo to jenom růžový.
Strčil jsi mě ze skály.
Paule, chtěl jsi mě zabít.
Jestli si mě dneska pustíš do snů, udělám to zas.
TERAPIE PRAVDOU
Minule sotva promluvila, tak na to zkusíme jít zvesela.
- Jo. - Jo?
- Tady je! - To je naše holka! Kočena.
V bezva oranžovým kompletu.
A musím říct, že odstín vaší pleti
a ostré světlo vytvářejí kouzelné...
Jsem veselej až moc? Jo.
Co tady zase chcete?
To je můj kamarád Brian.
Je to advokát a prý si váš případ vezme na starost pro bono.
- Tak ať. - Já vím. Je to vzrůšo.
Pobavme se o tom, co řeknete při příští výpovědi.
Proč?
Chtěla jsem zabít manžela, měla bych sedět do smrti.
Tak tímhle radši nezačínejte.
Grace, slibuju, že vás z toho dostaneme.
Nenecháte toho už? Dřív jsem prodávala nemovitosti.
Cvičila pilates. Měla platinový status v Yogurtlandu.
A teď musím jít vyměnit tuhle sponku za tampon.
- Grace. - Hele...
Můj manžel sice stál za hovno,
ale měla jsem se líp.
Platinový status znamená hromady jogurtu.
- Briane. - Promiň.
Do limonády chci víc čaje,
a jestli v sendviči najdu kolečko cibule, tak uvidíte.
Už se to chystá.
Viděls to?
Rozkazovala mi, a já ji ani neflákla přes kozy.
Vidíš Seana? Tomu se daří skvěle.
A s Grace je to přímo katastrofa.
Pořád se tím trápím.
Myslím, že Alice vidí, že vyšiluju.
Zatím nic neříká, ale já to vím.
Poznám, že má o mě starost.
Musí být nepříjemný, že tvoje dcera ví, jak jsi zranitelnej.
Já nejsem zranitelnej, Paule, říkám, že vyšiluju a trápím se.
Dobře.
Dobrej sendvič.
Posral jsem to s těmi pacienty?
Řekni mi to všechno. Pojď.
Takže jsi pacientovi pomohl zbavit se na stadionu lidských ostatků?
Popela, ne kostí. To by bylo ujetý.
Nelíbilo se ti, že jsem Seana zapsal do MMA,
ale četl jsem o tom a někdo v San Diegu
tam veterány s PTSD zapisuje už od roku 2012.
A ano, Grace dopadla špatně.
Její manžel ještě hůř.
Narušení vzorce chování je známá neurolingvistická metoda.
A já jí neřekl, ať Donnymu ublíží.
Ale je možný, že ten můj vtip o tom,
ať ho šupsne, by to u soudu mohl zkomplikovat.
Co přesně jsi to řekl?
„Z útesu. Rozmačkat. Sežrat ho.“
Vím, že to nezní vtipně,
ale představ si to s vtipným hlasem Keksíka.
Z útesu. Rozmačkat. Sežrat ho.
Já to slyšet nepotřebuju.
Ať máš všechny informace, protože potřebuju slyšet,
že jsem to s pacienty neposral.
Neposral.
Děkuju, Paule.
Ale co kdyby ses vzhledem k tomu všemu držel konvenční terapie?
- Aspoň než skončí ten proces. - Jo.
Zkus být normální.
Tady jste. Tak jedem, kovboji.
- To je ta, co mě chtěla políbit. - Dvakrát.
To se mi stává pořád.
Nečekal bych, že i tobě.
Budu normální.
Kam s těma prsama jdeš?
Sakra. Krucinál.
Liz, jaks věděla, že přijdu?
Když jsem tě dneska zvala,
říkalas, že si v horkovzdušné fritéze upečeš tilápii.
Bylo to moc konkrétní.
Hele, Liz, je toho na mě moc, jasný?
Mám pacienty. Vedu ten seminář. Ještě jsem si po stěhování ani nevybalila.
Potřebuju se uvolnit.
Tak si pusť Dům snů a udělej si to jako my ostatní.
Podívej, to tys mi řekla,
ať nasadím svoje superschopnosti a dostanu tě z toho.
Máš pravdu. Je mi z toho zle. S Jimmym to ukončím.
- Do toho! - Do toho.
Jsem silná žena.
Jsem slabá holčička.
Dobře. Jo.
Já jsem silnej chlapák.
- Co? - Jsem pračlověk.
Já zabít jelena pusou.
To ne. Už nemluv.
Už ne. Pojď.
Jen mě líbej. Nemluv.
No tak.
Mookie to musí dát.
My to chápeme.
Máš chlapský zájmy.
Ty jsi ale sluníčko. Co ti přelítlo přes nos?
Dodgers prohrávají, bolí mě záda,
chlápek v obchodě mi řekl „šéfe“.
Ach ne.
To byl ale náročnej den.
Krom toho zápasy obvykle sleduju...
sám.
V pohodě.
Prostě si půjdu číst nahoru.
Nevěděl jsem, že tu dneska budeš.
Nic se neděje.
A pokud se přestaneš chovat jak kokot, přijď nahoru, než usnu.
Mohla bych tě namasírovat.
Myslím, že spolu trávíme moc času.
Prosím?
Někteří lidi prostě říkají, že jsme jak...
kámoši s výhodami.
Nevím, co to znamená.
Ale víš.
Víš ty co? Máš pravdu.
Jo, asi bychom oba potřebovali trochu prostoru.
Nemusí to být hned dneska.
Dost jsem se těšil na tu masáž.
Tak to nefunguje, šéfe.
Napsal mi kamarád z armády.
Na jeden den přijede a chce se se mnou sejít.
To je na hovno.
- Je zlej? - Vůbec.
- Blbej kámoš? - Ne.
Můžeš mi to ulehčit?
Moc rád vzpomíná na staré časy a já
už tu hrůzu nechci znovu prožívat.
Chápu.
Tak jo.
Takže je to spouštěč.
Ale spouštěče jsou všude.
U mě to jsou sirény.
Pokaždé. Když slyším sirénu, vrátím se...
do té noci, kdy Tia zemřela.
Dorazil jsem tam až po příjezdu záchranářů.
Pamatuju si, že z motorů stoupala pára.
Záchranáři zrovna nakládali Tiino tělo do sanitky.
Jeden policista posadil toho opilého řidiče do auta.
Ale nejvíc mě vždycky rozhodí ti dva další policajti.
Klábosili o tom, co si objednají k večeři.
Jako by se nic nestalo.
To mě mrzí.
Víš co? Nemusí.
Protože už na to můžu vzpomínat, aniž bych se sesypal.
Nemusím se otupit šňupáním molly z nějaké striptérky jménem Extáze.
Možná jsem šňupal extázi ze striptérky jménem Molly.
- Tak jsme si zavzpomínali. - Před minulostí nejde utíkat navždy.
- Nejsem připravenej. - To nevadí.
Víš proč? Protože jednou budeš.
To je celý? Nezačneš mě jimmovat?
Jimmovat?
Vést ujetou terapii mimo poradnu, jak to Paul nesnáší.
Od toho si dávám menší pauzu.
Vracím se k základům.
Musím být normální.
- Aha. Bezva. - Takže jimmování, jo?
To se mi líbí.
- Bože. - Tak tomu říkají všichni?
To je fuk, na mým názoru nesejde. Říkejte, co chcete, ale je to hezký.
Řekneš ostatním, že to beru?
Vypršel nám čas.
Zní to jako taneční pohyb nebo...
Sakra!
Ne.
Fajn.
Mám zpoždění jako kráva.
Možná v tom novém domě nemá signál.
Zazvonilo to dvakrát. Položila ti to.
Jak to víš?
Je to tak vždycky, když ti volám.
Ta necudná, vytáhlá mrcha.
Toho nového psa bude těžké pojmenovat.
Hrozně prdí, ale zároveň je takový vznešený.
Jo. Víš, co bych měla udělat?
- Nechat Gaby být, protože je dospělá? - Neblázni.
Jmenuji tě sirem Prcelotem.
Dobrý den, sire Prcelote.
Jeho pacientka spáchala pokus o vraždu. Vidím, že vyšiluje.
Začal křičet ze spaní.
Takhle.
- Říkala jsem ti, že se dívám, jak spí? - Neříkala.
Zkus na pár vteřin zavřít oči a zhluboka dýchat.
Víš, co mě na těch baby karotkách štve?
Máš pocit, že to jsou křupky.
Vygooglila jsem si parkinsona. Máš jíst zdravě.
Debilní internet.
Nepomáhá mi to.
Pořád mám pocit, že to s ním zase bude stejný jak po mámině smrti.
Říká se tomu hypervigilance.
Je to normální vzhledem k tomu, co jste zažili.
- Mohla by sis o tom promluvit s tátou? - Ne.
Terapeut je navíc on.
Neměl by si všimnout, že vyšiluju z toho, že vyšiluje?
Neuvěřitelný, já to pochopil.
Možná je to díky těm mrkvím.
Ta panika, co cítíš,
nikdy neustane, dokud tátovi neřekneš, z čeho máš strach.
Když on se tak snaží.
Byl by zklamanej.
Jo.
Říct krutou pravdu někomu, koho máš ráda, je nanic.
Sám jsem v podobné situaci.
Ale ne. S tou milenkou? Tou sexy doktorkou?
Co je? Já za to nemůžu, že je sexy.
- Klape vám to? - Do toho ti nic není.
Pardon.
Ale máš pravdu.
Je to šťabajzna.
Jo, to je.
Připomínám, že se blíží termín odevzdání návrhů na vaše seminárky.
Bez výjimek.
Ať už vás zajímají Jungovy archetypy, nebo chcete zjistit, proč vaší mámě hrabe.
Jako té mojí.
Já vím, Keisho. Opakovaně mi volala.
Aha.
Nějaké dotazy, než vás propustím?
Můžu?
Proč se mi vyhýbáš?
- To jako fakt? - A tomu klukovi je 12?
To je nějakej génius nebo co?
- Je mi 20. - Mně taky.
Vážení, můžete jít. Za tohle se omlouvám.
Seš normální?
Nechoď tak rychle.
Máš delší nohy.
Přidej, ženská.
- Pěkná kancelář. - Děkuju.
Proč jsi v ní ty?
- Paní profesorko? - Ano.
Máte pár minut na moji seminárku?
Jo. Posaď se.
Ne, něco tu řešíme.
Omluv ji, Keisho. Ona trpí vážnou poruchou vyšinutosti.
- Odcházíme. - Cože?
- Přestaň. - Přijdu později.
- Promiň. - Vlez do zadku jinýmu učiteli.
- Cože? - Nemáš konzultační hodiny.
Pěkný. Profesorka Gabrielle.
- Tak se jmenuju. - Pěkný.
- Co je tohle? - Bločky.
- To chci. - Normální bločky.
- Víš, jakej máš problém? - No?
Neumíš respektovat hranice.
- Já že neumím respektovat hranice? - Jo. Ty mě máš ráda!
- Ne. Dej ho sem. - Máš mě ráda.
A víš co? Obejdi ten stůl. Běž tam.
- No jo. - Sedni si. Víš co, Liz?
Teď tě nesnesu, jasný?
Mám tanga z osmé třídy, protože jsem si nestihla vybalit.
Jsou tak neuvěřitelně malý, že to vypadá jak bobr v hamace.
Ty máš bobra?
Nestíhám. Mám nestíhacího bobra.
Hej. Nemůžeš mi na něj svítit.
Můžu. Něco s tím udělej.
- Sklapni. - Počkej, víš co?
Co?
Měla bys čas vybalovat, kdyby ses vzchopila a rozešla se s Jimmym.
Tak to vidím já.
Dej ty nohy dolů. Ale máš krásný boty.
- Díky. - Uhni.
Nejspíš jsem to nezvládla ukončit,
protože mám pocit, že bych to mezi náma ukončila nadobro.
Je to slabošský,
ale doufám, že když vydržím, třeba našemu vztahu dá šanci.
Zlato.
Nedá.
Nikdy.
Vždyť to víš.
Ty nevíš, kdy přestat, co?
Vlastně ne.
Proto je tak těžký se s tebou sblížit.
Víš co? Vypadni z mýho kanclu.
Gaby.
Dobře.
Proč bych tomu říkal jimmování?
Podobné slovo už existuje. Muzikanti jamují.
Vypadáte, že se zlobíte.
Nezlobím. Je mi vás líto, protože ostatní pacienti to slovo říkají.
A moc je to baví. Probereme to příští týden.
Ahoj, co tady děláš?
Je všechno v pohodě?
Já nevím, tati.
Jenom se bojím, že se zase sesypeš.
Po mámině smrti ses choval jako můj táta, ale pak mě do školy vezla prostitutka.
Byla to i řidička Lyftu. Dělala obojí.
Podívej, toho už se bát nemusíš.
- Jsem v pohodě. - Určitě?
Tos říkával i tenkrát.
Ptala jsem se, jak ses měl, a ty na to:
„Dobře. Skvěle.“
A dobrý to nebylo.
Bylo to na hovno.
Jo.
Ty jo, to chtělo kuráž, mluvit se mnou tak na rovinu.
Ano, z Grace vyšiluju, ale už jenom v práci.
Domácí taťka je v pohodě. Já to slyšel, už to neřeknu.
Děkuju.
Chci říct, že už to zvládnu.
Jsem na tom mnohem líp.
Já vím.
Před pár měsíci se něco změnilo
a měla jsem pocit, jako bys znovu ožil.
Ať to bylo cokoliv, slib mi prosím, že to nebudeš...
Jimmovat.
- To neřeš. To je taneční pohyb. - Jo.
Chci říct, že ať to bylo cokoliv,
jenom... mi slib, že s tím neskončíš.
Slibuju.
- Mám tě ráda, čau. - To bylo rychlý.
Užij si jimmování.
Do mě.
Cože?
Jsem zpátky.
Když vyhraju, půjdeš za tím kámošem.
Blázníš?
Já už to umím.
Fakt, jo? To je ti k ničemu, když se tě chystám zjimmovat.
Jo, sleduj.
- A teď pomalu. - Kámo.
- Zhypnotizuju tě. - No tak.
Vpravo, vlevo, vpravo, vlevo.
- To není... - Chce se ti hrozně spát.
Když na to kývnu, necháš toho?
Nezapomeň, že sis o to řekl.
Budu v pohodě.
Time-out.
Kurva.
Konec?
- Štíp! - To myslíš vážně?
- Mám tě, Seane. - Je konec.
To je můj tah. Tak.
- Vzdej se, Seane. - Jimmy, pusť mě.
Poddej se mi.
Poddej...
Sakra.
Promiň, dobrý?
Mám za tím kámošem jít?
Dobře. Tak já půjdu.
Proč nemluvíš?
To jsou tvoje zuby?
Fajn, tak otevři pusu.
Otevři.
Do prdele.
MÁMA
NEZVLÁDÁM TVOU SESTRU. ŘEKNI JÍ, AŤ MI DÁ POKOJ.
Už se to hodí?
Ne. Nejspíš se to nebude hodit nikdy.
Máma se hádá s mou sestrou, paráda.
A netuším, kde mám ručníky, takže se utírám koberečkem.
Jo a spím s manželem mojí zesnulé nejlepší kámošky.
Chceš vědět proč?
To teda chci.
Protože jsem taková patologická pečovatelka,
že mi stačí ukázat jakýhokoliv ztroskotanýho chlapa
a já do tý vody skočím jak černošská ženská verze Michaela Phelpse.
Ale to není všechno, protože jsem příšerně urazila
jedinou kamarádku, která mi doopravdy chtěla pomoct.
Radši přijdu později.
Ne. Je to super.
Teď jsem ti toho řekla až moc, takže kývnu
v podstatě na cokoliv, co budeš chtít. Takže co?
- Budete moje vedoucí? - Ano.
Konzultace v neděli večer?
Jdeš si tvrdě za svým.
To je dobře.
Ahoj.
Ahoj, Julie.
Chtěl jsem ti něco říct...
Teď nemůžu.
Ty voláš mně.
Se Seanem se mi povedl průlom.
Proboha, kde máš zuby?
V peněžence, ale dobrý. Jsem objednanej k zubaři.
Potom co mi Sean dal nakládačku,
- šel za kámošem. - Nakládačku?
Vím, co na to řekneš.
Ne, to nevíš.
Že jsem slíbil, že budu normální terapeut.
Sednout.
Než začneš, objasním jednu věc.
Oči mi neslzí proto, že se bojím, ale proto, že tohleto opravdu hodně bolí.
Předtím jsem ti lhal.
S jedním pacientem jsi to posral.
S Grace na tom pracuju.
Nemyslím Grace, ale Seana.
Vybudoval sis ukázkový duální vztah.
Ježíši, Jimmy.
On s tebou žije.
Neměl kde bydlet.
Podniká s tvojí starší děsivou bělošskou sousedkou.
- To je normální? - Někomu to tak přijde.
Vídá se vůbec s někým, koho zná ze svého dřívějšího života?
Proč jsi mi prostě neřekl pravdu?
Protože Alice není jediná, kdo ví, jak jsi zranitelný.
Vždycky říkáš, že ti záleží jen na blahu tvých pacientů.
Jo.
Myslíš, že to Sean neví?
Řekne cokoliv, jen abys byl spokojený.
Dokonce i zalže.
Ale ten kluk nemá za úkol tě uzdravit.
V Seanovi jsem se nespletl.
Je to můj největší úspěch.
Přestaň říkat slova se S.
Odpusť.
Sakra, už zase.
Odpusť.
Sean už nemůže být tvým pacientem.
Ne.
Mýlíš se.
Daří se mu skvěle
a já v hloubi srdce vím, že mu pomáhám k úspěchu.
Hele, zlato.
Říkal jsem si, že by se hodilo dát ten glóbus na záchod.
Do toho se nepleť.
- Jako vždy. - To přežiješ. Do pracovny.
- Co tu sakra děláte? - Kdo ví?
Mě pozvali na drinky a dobroty.
To jste udělali vy tři?
Už to bude, až na spodní prádlo
a krabici s věcmi, co jsou nejspíš za hranicemi našeho přátelství.
Dej to sem. Nekoukej tam.
Teď ty škatule rozbijte.
To zní jako úkol pro heteráka.
- Já mám pauzu. - To teda ne.
Ale no tak.
- Já škatule mačkám rád. - Tomu věřím.
Byla jsem na tebe hnusná.
Proč to pro mě děláš?
Máš ten kámen. Mám tě ráda.
Promiň.
Nic se nestalo. Pojď sem.
Stejně se s Jimmym dneska vyspím.
Já vím, zlatíčko.
Astronaut se vrací.
Chtěl jsi trochu prostoru.
To by mi nedošlo.
Poslyš, tohle se neříká snadno, tak to prostě udělám.
Miluju tě.
Tak to je na houby.
Jo. Věř mi, že jsem to tak nechtěl.
Já tě taky miluju.
- Sakra. - Jo.
Já se bál, že to řekneš.
To je moje hláška.
Že? Běželi tak rychle.
- Jo. - Ty malý...
Nadlidský.
Víte, co mi dorostlo?
- Hezky. - Gratuluju, tati. Máš zuby.
Tuhle větu bych ještě dlouho nečekal.
- Co ten kámoš? - Super. Dík, žes mě přesvědčil.
Tak bezva.
Bylo to výhružný?
Ne. Nemá na to obličej.
- Nemá upřímnej obličej. - Ne?
Má prostě obličej.
Tys za ním nešel, viď?
Alice, necháš nás chvilku?
Jo.
- Čau. - Sakra. Promiň, je to nezvyk.
TERAPEUT – VOLNO
Nic se neděje.
Pojďte. Dáme se do práce.
Vítejte v první lize.
No, tak se asi uvidíme později.
Doufám.
Proboha, vždyť spolu bydlíte. Zamávejte si z ložnice.
Tak pojďte.
Nevím, proč to tak řešíte. Prostě jsem do té kavárny nechtěl.
Podívejte se.
V jednom měl Jimmy pravdu.
Je důležité se svému strachu postavit tváří v tvář.
Jestli to znamená vidět starého přítele, tak to zvládnete.
Udělejte to.
Nemůžete se před traumatem schovávat celý život.
Když se se svou minulostí doopravdy nevyrovnáte, tak vás dožene.
Přišel jsem se omluvit.
Hotovo. Měl byste jít.
Nesnášíte mě...
- Vypadněte. - ...ale nemohli bychom...
- Moc rád bych... - Táhněte pryč, kurva!
Vypadněte! Tak už kurva vypadněte!
A až se to stane...
Tak co?
Ahoj, jak ses dneska měl?
Jo, dobře.
Skvěle.
Překlad titulků: Kristina Himmerová