Csak dumálni akartam. Tudom, hogy volt köztünk pár,
tudod, kínos szitu.
Na mindegy, nemsokára visszamegyek a suliba,
és ezen a nyáron alig bandáztunk.
Úgyhogy nem tudom, nem akarsz egyet kajálni valamikor?
Ja, hát nem hiszem. Bocs!
De jó suliévet!
Kösz!
Mr. Laird! Látta ezt?
Connor? Szia!
Nem. Itt voltam, és néztem, hogy át kéne smirglizni a korlátot.
Nehogy szálka menjen valaki kezébe, tudod.
Baszki! A rohadt életbe!
Connor majd helyrerázódik, ugye?
A „jó suliévet”-től? Totál kizárt.
- Ez nem volt szép! - Értem.
Szóval...
Na, kislányom, rég várom, hogy beszéljek veled valamiről.
Bejött hozzám az irodába egy váratlan látogató...
Nem lehetne később?
Bocs! De forgalmi vizsgám lesz kábé egy óra múlva,
és tökre parázom a jogsifotó miatt.
Az tuti, hogy mosoly lesz,
de nem tudom eldönteni, hogy csukott szájjal vagy picit nyitva.
Mintha két teljesen másik ember lenne.
Hali, hát itt a csajszi!
Na, ki áll készen a felnőtt élet egyik nagy mérföldkövére?
Én, gondolom.
Kivéve, ha megbukok. Akkor én... Akkor annyi. Annyi.
Hé, az se vész, ha megbuksz.
Erre nem emlékszel,
de a vécére szokás se ment egészen ötéves korodig.
És most nézd meg magad! Vérprofin kakilsz a budiba.
Ügyes!
Úristen!
Majd jövök, apa!
Kösz, hogy elviszed. Láthatóan, tőlem tök ideges lesz.
Jövök eggyel.
Azzal kvittek vagyunk, hogy kémkedhetek utánad az erkélyemről.
Az, hogy az erkélyedről kémkedsz utánam, nagyon tolakodó és totál para.
Pláne a mosollyal.
Vettem.
Ettől még csinálni fogom.
Tudod, hogy ezt imádom.
Miért van rajtad a szexgatyód munkában, te kis perverz?
Öltözz ahhoz, amit csinálnál!
Azta! Jobb lenne lassítanod!
Nehogy megsérüljön valaki!
- Most feldolgozzuk a jelentkezését. - Kösz.
Mondja, mit akar csinálni?
- Vakarászást szeretnél? - Szia, Paul!
Hoppá!
Semmi vész.
Ki kéne egészíteni a kinti feliratunkat.
„Rhoades Kognitív Viselkedésterápiás Központ...
Az orvosaink dugnak.”
Várjunk csak! Na jó!
Attól úgy tűnne, hogy a pácienseinkkel dugunk, pedig nem.
Legalábbis én nem.
Nem vicces.
Paul, biztosíthatlak, hogy egyik páciensemmel sem történt teljes behatolás.
Fantasztikus.
Sikerült beszélned Alice-szel a látogatónkról?
Nem. Nem. Nem tudtam jól belefogni.
Tegnap eltört egy bögrét, és majdnem azt mondtam:
„Ne izgasd magad, édesem! Baleset.
Ha már a baleseteknél tartunk, emlékszel anyuéra?
Beugrott, aki megölte.”
- Laza. - Aha.
Ügyesen kell, mert fel fogja kavarni.
Téged is felkavart.
Tényleg? Ebbe bele sem gondoltam.
Jó ég, de profi vagy!
Igen, felkavart, Paul. De erősebb vagyok, mint gondolod.
Ez jó hír, már ha igaz.
Üdv, dr. Rhoades! Előbb jöttem, mert csórni akartam egy proteinszeletet.
És még egyet későbbre.
És egyet eladásra.
Egy perc, és találkozunk bent.
Jaj nekem!
Hé, mi a baj, bubu?
Tele van a páciensnaptáram, de elvállaltam Seant.
Így sajnos ki kell tennem valakit.
- De ne Raymondot! Ő a kedvenced. - Nekem nincs kedvencem.
Ugyan már! Mindannyiunknak van. Nekem Annie.
Aki lefeküdt az anyja pasijával, hogy bizonyítsa, hogy csalja.
Aha. Imádom azt a zűrös ribit.
Én nem imádom Rayt.
- Csak szerencsétlenül jön ki... - Ray.
...hogy az egyetlen páciens, aki tovább tud lépni,
- az pont az, akibe... - Bele vagy zúgva?
- Akivel bratyiznál? - Akivel menne a „kis kanál, nagy kanál”?
Akivel szívesen gyalogolnál kicsi súlyzókkal.
Akivel elfeleznél egy grillcsirkét.
Hihetetlen, hogy kihajít.
Ray, olyan jól van már régóta!
És itt van ez a srác... akinek nagyon jól jönne a segítségem.
Srác? Tudtam.
Biztos olyan fiatalos, izgalmas zűrjei vannak, mi?
Most már igazából csak azért fizet, hogy dumálgassunk.
- Olyan érzés, mintha meglopnám. - Ugye? Ezért veszek el proteinszeletet.
Igazság szerint sok mindent csináltunk végig.
Apám halálát, a válásomat,
az angol akcentusom hónapját...
Nem lehetnénk legalább barátok? Megihatnánk néha egy sört?
Ray, az nem lenne helyes.
Szigorúan veszem a határokat.
Oké. Hát, annyit legalább ismerjen be, hogy hiányozni fogok!
Fog. Nagyon is.
Mivel nem leszünk barátok...
visszakaphatok valamennyit a pénzemből, jó uram?
Ne így fejezzük be!
Se tea? Se süti?
Hogy lehet, hogy Gaby kapott köszönőüzit a nászajándékáért, én meg nem?
Mert te nem adtál ajándékot.
Adományoztam a nevetekben a Pasadenai Állatmentő Központnak.
- Ahogy mondtam, nem adtál ajándékot. - Úristen!
És kardiófutás!
Ha már a pfuj dolgoknál tartunk... nem dughatok többet Jimmyvel.
- Klassz! Megint itt tartunk. - Tudom. Tök szánalmas vagyok.
De azért, ahogy tudod, erős vagyok. Kézben tudom tartani a szarokat. Tudod?
Heroinista férjem volt. Segítettem neki lejönni.
Magamat gyantázom, tudtad?
- Miért? - El se fordítom a fejem.
Farkasszemet nézek a kis huncuttal.
A pisit 48 óráig tudom tartani.
Az túl hosszú idő, Gaby.
Tudom. De valamiért ezt a mid pasit nem tudom kidobni.
Rám ne nézz!
Én mindent megpróbáltam, kivéve, hogy kiüssem a pöcsét a szádból.
- Oké, csá! - Segítenie kéne valakinek.
Majd nem dugsz Jimmyvel, ha eljön az ideje. Erősíts meg, Brian!
Igen. Őszintén...
a lényeg az, hogy... Hogy lehet, hogy nekem senki nem mondta, hogy dugsz Jimmyvel?
Mi? A mi Jimmynkkel? Nem. Pfuj! Gusztustalan.
- Kiszúrhattam volna. - Aha.
Mióta megy ez?
Mióta leokádta magát az eljegyzési bulidon.
- Ja, az eljegyzési buli. - Az eljegyzésem óta?
Tudjátok, mit? Bassza meg Jimmy, hogy nem mondta el!
És te is baszd meg, Gaby!
Te is baszd meg, Liz!
Bassza meg a kutyamenhely! Bizony. Bassza meg a túrázás!
Bassza meg a fejpánt!
Igazából szeretem ezt a fejpántot.
Jimmy elvileg a legjobb barátom.
A legjobb barátom!
Bassza meg mindenki!
Baszd meg, piros felső! Baszd meg, leggings! Bassza meg ez az egész hegy!
Őszintén, már ezért megérte az egész.
- Egyetértek. Akarsz követ keresni? - Nem.
Nem ment jól a vizsga.
Feldöntött pár terelőbóját és meghúzott egy postaládát.
És az ütődöttek mégis átengedtek!
Ez az! Gratulálok!
Olyan büszke vagyok rád!
Ledobom a cuccom, és ünneplünk.
Bárhová megyünk, én vezetek. És a te kocsidat.
Rendben.
Ha már kocsik, emlékszel, mi történt anyuval egyben?
A rohadt életbe!
- Micsoda? - Bocs!
Csak... Csak próbáltam valahogy belekezdeni. Nem sikerült.
Édesem, bejött az irodámba a másik sofőr anyu balesetéből.
Mi a franc? Mikor?
Múlt héten.
Múlt héten? És csak most szólsz nekem?
Sajnálom!
Mit akart?
Nem tudom. Beszélgetni, gondolom. Nem számít.
Azt mondtam neki, hogy menjen el, és meg is tette.
Hé, jól vagy?
Gondolom. Nem tudom.
- Én pont így vagyok. - Aha.
Akarsz róla beszélni?
Nem, még nem. De nagyon örülök, hogy elmondtad.
Aha. Tök jól sikerült.
- Oké, megyek készülődni. - Oké. Szeretlek!
„Ha már kocsik”?
Derek, mit kell csinálnom ahhoz,
hogy elérjem, hogy ne kémkedj utánam?
Ahhoz el kéne költöznöd.
DIREKT TERÁPIA
Előbújt a barlangjából. Micsoda fickó!
Jól vagy, édesem?
Nem tudom kiverni a fejemből Alice-t.
- Én... - Érzelmi fájdalom,
mégis sajog az egész testem.
- Ó, baba, én értem. Szeretlek! - Szeretlek!
Annyit nyafog! Meddig kell még így élnünk?
- Anya? - Igen, édesem!
Nem csinálnál bundás kenyeret?
Már hozom is!
Ő a legrosszabb. Üss agyon!
Nagyon jó anya vagy.
- Öcsém, menj, csinálj bundás kenyeret! - Már hozom is!
Elmegyek kajálni Summerrel. Azt mondtam, te fizeted,
mert lelkifurdalásod van, hogy tegnap fura voltál.
Ahogy mondod.
Nem a ’80-as évekbe megyünk enni.
- A furaság drága mulatság. Oké. - Köszönöm!
- Nem akarod elvinni a kocsit? - Nem. Nem, megvagyok.
Tényleg? Oké.
Durva dolgot meséltem, úgyhogy ne haragudj, ha kérdezgetlek, jól vagy-e!
Jó. De azért nem fogsz követni, mint egy ilyen árnyék, igaz?
Nem.
Pattanj be, szexi dög!
Csá, Jimmy!
Vagy Mr. Laird.
Vettem, selyemfiú!
A Jimmy jó lesz.
CAJUN KOCSI
Következő!
Üdv, garnélás szendvics és cukros tea lesz.
Én ugyanezt kérem, de előtte.
Ő vette a buszt,
úgyhogy egész életében beelőzheti a sort.
Elsőbbségi kiszolgálás, de csak Dereknek. Én vagyok Derek.
Oké.
Képzeld csak! Találkoztam egy gasztrobloggerrel a kávésnál,
és megálltam, hogy azt mondjam, hogy nem igazi a munkája,
mert nem az.
De írni akar a buszunkról. Ami tök jó.
Ja. Tök jó!
Nem akarok blogban szerepelni.
Jesszus! Nem tudnál várni, amíg leülünk?
Paul, elmondtam Alice-nek. Jól ment.
Kiteszünk egy zászlót. „Az év apja.”
A fickó nyilván meg akarja írni, hogy veterán vagyok.
Egyáltalán nem akarom ezt a katonás szart.
Szeretném, ha ez a busz tiszta lap lenne.
Akkor ne menj bele az interjúba! Mondd meg az ijesztő szomszédnőnek!
Liznek.
Ne humanizáld!
- Tud sok lenni. - Aha.
De olyan sokat tett értem! Nem akarok hálátlannak tűnni.
Mit írsz?
Doktoros szart.
Ez a mintázatod.
Kerülöd a nehéz beszélgetéseket, mert fájdalmasak tudnak lenni.
Ugyanaz, mint ami a múlt héten is volt,
amikor apádról beszélgettünk.
Nem kerülöm apámat.
Nem? Mikor beszéltél vele utoljára?
Tudja, hogy kajás buszod van? Tudja, hol laksz?
- Maradjunk Liznél! - Oké.
Nem kellett volna azt mondanom, hogy benne vagyok. Ha lemondom, begurulhat.
Nézd, mi itt azt akarjuk megtanítani, hogy kell szembenézni a fájdalommal!
Nem érezheted jól magad, ha elkerülöd.
Van rá egy eszközöm. Segíthet.
A neve: „a vágy megfordítása”.
Úgy hangzik, mint egy erotikus thriller Nic Cage-dzsel.
Tényleg.
Rajta! Csukd be a szemed!
Komoly?
Képzeld el a legnagyobb félelmed arról, hogy hogy sülhet el a beszélgetés Lizzel!
Lásd meg a félelmet, ami felhőként jelenik meg előtted!
Ahelyett, hogy elmenekülnél előle, menj tovább a félelem felé!
Mondd: „Hadd jöjjön! Szeretem a fájdalmat.”
És a végén a felhő kilök magából a fényre,
és olyan lesz, mintha legyőztél volna valamit. Mert legyőztél.
Aztán mondd azt: „A fájdalom felszabadít.”
Csinálod?
Nem. Tök hülyén érzem magam.
Hát, hülyén is nézel ki.
De működik.
Én mondom. A spinning szar.
Te csak azt utálod, hogy edzés közben ordít veled valaki.
Aha, tényleg ilyen fura vagyok.
Elszakadt a hajgumim. Add kölcsön a tiédet!
- Nem. Nem, most vettem. - Légyszi! Ne már!
- Sose adod vissza. - Tudom. Olyan jók a tieid!
Ezért nem akarom odaadni.
Hadd legyen az enyém! Légyszi!
- Csajszi, ez klassz. - Oké, tudom.
Rám mindig számíthatsz,
de tartozol vagy 100 hajgumival.
Na és?
- Szia! - Szia!
Mit csinálsz?
Nem tudom. Sokat gondolok Tiára, mióta bejött az a pasi.
- Te? - Én is.
Persze. Folyton rá gondolok. Ő életem szerelme, tudod.
Igen, ha már itt tartunk...
Figyelj, Jimmy, jó volt,
de szerintem be kell fejeznünk, bármit is csináltunk.
Az más dolog lenne, ha lennének olyan igazi érzelmek. Érted?
Ha azt gondolnánk, hogy ez vezet valahova.
Oké. Igen, igazad van. Értem.
Ha neked már nem öröm, akkor vettem az adást.
Zárjuk le!
Igen.
De talán békén hagyhatnánk most egy kicsit egymást.
Aztán hirtelen el is felejtjük,
hogy te voltál az első elég magas pasim a 69-ezéshez.
- Erős csapat voltunk. - Erős csapat.
- Ja. Mindig mondtuk. - Ja.
Olyan, mintha most mezt kéne cserélnünk.
Ez vicces.
- Jó meccs volt. - Igen. Jó meccs, uram.
Oké.
Oké. Szóval tudom, hogy a bolti lopás elvileg helytelen...
Várj! Majd folytatod. Apám mostanában folyton itt ólálkodik.
Apa?
Szia! Nem ólálkodok. Nem hallottam semmit.
Most estem haza.
Nem kell a Bronco, ha el akarod vinni Summert egy körre.
Nem, megvagyok.
Te vagy a történelem első gyereke, aki megszerzi a jogsit,
de egyszer se kéri el a kocsit.
Ez a miatt a...
A PS miatt van?
Ki?
Piás sofőr.
Te aztán szörnyű neveket adsz!
Igen, apa, valószínűleg miatta,
de nem hagyhatnál minket egy kicsit békén, légyszi?
De. Jó, persze.
Tudod, mi a pálya. Itt vagyok, ha kellek.
Kösz!
Summer, a bolti lopás nem elvileg rossz. Simán rossz.
Tudod, mi a durva?
Kár, hogy az a pasi nem ide jött apám irodája helyett.
Annyi mindent akarok neki mondani! Érted?
Például, hogy elcseszte az életünket.
Állandóan ilyen dolgok járnak a fejemben,
- és nem tudom, mi legyen velük. - Csináld, amit én, mikor apám lelépett!
Írj egy bazi hosszú levelet!
El se kell küldened, de nekem totál segített
kipucolni ezeket a fejemből.
Utóirat: az összes sulis beadandónál is felhasználtam.
Alice! Szia! Otthagytad a... Leteszem ide...
Csá! Apám kocsijában hagytad a napszemüvegedet,
és azt gondolta, hogy alakulhatna köztünk valami, ha én hoznám neked vissza. Szóval...
- Kösz! - Megyek, elbújok egy fa mögé.
Ki ez a fincsi, szomorú fiú?
Előttem alakulhatna valamije.
Úristen! Az egyszerűen csúcs lenne. Várj, hadd mutassalak be! Gyere!
Connor, Connor! Ő itt Summer. Mutatkozzatok be!
- Örvendek a szerencsének! - De hülye vagy!
Felhívom a bagettbeszállítót.
Tutira lecserélték a kovászt sima élesztőre.
Én nem tudom, hogy ez mit jelent.
Vigyázz, hogy holnap ne mondj ilyeneket a blogger pasinak!
Ha elkezdesz olyan szavakkal dobálózni, hogy „umami” meg „ízprofil”,
még ráélvez a nyers garnélára.
- Akkor egy ilyen szót se mondok. - Köszönöm!
Ha már erről beszélünk, az van a bloggal...
Sziasztok, láttam Connort flörtölni azzal az Autumn nevű csajjal.
Summerre gondolsz?
Tudtam, hogy valami évszak.
Talán ettől abbahagyja a picsogást.
Nem fizethetnénk neki, hogy lefeküdjön a fiunkkal?
Hát én a részemről
jobban érezném magam, tudod, ha csak drukkolnánk neki.
Nem kérdeztétek, de én is.
- Kettő egy ellen. Drukkolni fogunk. - Mindegy.
Mit akartál a blogról?
Öregem! Liz nagyon fel van dobva.
Azóta nem volt ilyen lelkes, mióta külön takarókat vett nekünk.
Figyi, tudom, hogy túlizgulom!
- Irtó fura tőlem. Komolyan. - Igen, elég fura, ja.
De milyen király lenne, ha felkapnák a mi kis buszunkat?
Nektek is drukkolok.
Nem úgy.
Mit akartál mondani?
Semmit. Ráér.
Csá, Paul! Jimmy megadta a mobilszámodat.
Mondta, hogy hangüzit nem hallgatsz, de az írottat elolvasod.
Megpróbáltam beszélni Lizzel, de totál beszari voltam.
Most látom, hogy majdnem hét óra. Biztos alszol már.
Tudod, mit? Elmesélem, pontosan hogy történt.
Tudod, hogy ha kovászt használunk a bagetthez,
összetettebb íze lesz?
Jézusmária!
Hé, veled meg mi a franc történt? A kádban vártalak.
Azt mondtad, hozol bort és bejössz mellém.
A páciensem most küldött egy kibaszott könyvet. Máris megyek.
Nem. Már késő. Álmos vagyok.
- Hát, én... - Nem, erről lecsúsztál.
A fürdésről vagy a jó részről?
Lecsúsztál minden sanszodról.
Hogy mit csinált a garnélára?
Ide hallgasson, Grace,
tudom, hogy nehéz, de meg kell bocsátania magának!
Lelöktem a férjemet egy szikláról. Ki tesz ilyesmit?
Pszichopata vagyok, akinek jó a haja.
- Tetszik a jó hajas része. - Na lám, kinek jött vissza az önbizalma?
- Kibaszott szörnyeteg vagyok. - És el is ment.
Idő lesz, de segítek túljutni rajta.
Mindennap be fog járkálni, akár akarom, akár nem, ugye?
Nem tudna becsempészni nekem legalább egy kis savanyú gumicukrot?
Dehogynem, Grace.
- Várjon, úgy érti, hogy a fenekemben? - Nem.
Akkor persze, Grace.
GYERE ÁT AZONNAL
Nekem most mennem kell,
de tudom, hogy Brian valami jogi cuccot indított magának, úgyhogy...
Nem készülhetünk sokat a tárgyalásra, amíg nincs kimondva a vád.
De ügyvédjeként tudnom kell egy apró részletet.
Tudott róla, hogy Jimmy lefekszik a kollégájával?
Igen, tudtam róla.
Köszönöm!
„Igen, tudott róla.”
Azta!
Paul, ez nagyon barátságos és hívogató.
Pont, mint te.
Vagyis egyáltalán nem, érted, mire gondolok?
Nem, soha nem tudom, mire gondolsz.
Te megadtad Seannak a magánszámomat?
Aha. Úgy láttam, hogy totál kivan,
- és elkérte... - Mi a franc?
Mi vagy neki, éjjel-nappali szolgálat?
A hét minden napján 24 órát nyitva?
Tudom, mi az az éjjel-nappali, Paul.
Akkor azt is tudhatnád, hogy csak üdcsire jók. Meg kotonra.
Hé, szépfiú!
Nem tudtam elaludni, szóval ha még érdekel, én...
Itt van Jimmy.
- Én... Édesem, én... - Nem. Mindegy, hagyjuk! Csak...
A rohadt életbe! Ez a második sansz, amiről miattad lecsúsztam.
Sajnálom! És úgy mondom, hogy nem tudom, pontosan miről...
A szexről. Sajnálom!
Próbálom Sean kezébe adni az eszközöket, amik kellenek neki,
- hogy segítsen magán. - Ja.
De miattad
mindig, ha kizökkentve érzi magát, külső segítséget keres.
Nagyon rosszat tettél ennek a srácnak.
- Leberregsz a saját házamban? - Le én!
Mert szerintem tévedsz.
Paul, mindennap bemegyek Grace-hez, és tudod, miért?
Mert bűntudatod van. Amiért lelökte a férjét egy szikláról.
- Ez igaz. - Még szép!
De azért is, mert az embereknek néha több kell.
Paul, pszichiáterként mi ketten sokban hasonlítunk.
- Ezt vond vissza! - Pedig igaz.
Mindkettőnknek nagyon fontosak a pácienseink.
És, igen, mondhatod, hogy nem tartom eléggé a határokat.
Neked nincsenek határaid!
Hát, neked meg talán túl sok van.
Jó ég! Olyan vagy, mint egy mentálisegészség-robot.
Empátia bekapcsolva.
Érdekes. Érdekes.
Lejárt az idő. Empátia kikapcsolva.
Én soha nem mondom, hogy bíp-bíp!
Na és Raymond? Nagyon bírod,
mégsem találkoztok többet a hülye szabályok miatt?
Mármint... Értem.
Te itt vagy, én meg sokkal errébb.
De ha mindketten kicsit közelebb mennénk a közép felé,
mert Paul, komolyan mondom, az embereknek néha több kell.
- Szia, Paul! - Szevasz, kölyök!
Megkaptam az üzeneted. Örömteli olvasmány.
Közvetlen szükséghelyzetben vagy?
Nem, nem igazán. Csak reméltem, hogy kidumálhatjuk, ezért...
Ma este nem. Használd az eszközt, amit adtam,
és majd átbeszéljük a rendes üléseden jövő héten!
- Oké. - Jó éjszakát!
Jó. Biztos nagyon jólesett, hogy előttem csináltad.
Igen, tényleg jó volt.
Hé, tudom, azt ígértem, hogy békén hagylak egy kicsit,
de bedughatom a fejem, hogy megkérdezzem, mizu?
Gyere csak!
Mizu?
Levelet írok a PS-nek.
Azta!
Nem vagyok elájulva, hogy maradt a név, de...
Nem küldöm el, vagy ilyesmi.
Csak Summer azt mondta, hogy talán jobb lesz tőle.
Mondok valamit, amit nem hittem, hogy kimondok.
Jó ötlet volt Summertől.
- Na jó, ez van eddig. - Oké.
„Kedves Mr. Winston!
Tönkretette az életem, szarházi! Nyalja ki a seggem!”
Ez elég erőteljes indítás. Magával ragadja az embert.
Nekem is írnom kéne egyet, hm?
Vegyél egy tollat!
Egyre nehezebb a dolog anya látásával.
Muszáj megműteni a szürke hályogját, oké?
- Gyere haza, hogy beszéljetek! - Te laksz vele.
- Te beszélj vele, baszki! - Gaby, ezért jöttem.
Mi? Ne kezdj bele a „ki vagyok én” szarba, Courtney, jó?
Letoltam a magam idejét. Most te jössz!
- Erre mit mondasz? - A kibaszott Szent Gaby!
Meddig kell még vezekelnem a múltért?
Már nem sok szart tudok lenyelni, mielőtt megutáljuk egymást.
De hahó, talán te ezt akarod.
- Szia, Courtney! - Kibaszott óriások!
Szia, Nagy Madár! Üdvözlöm a Kis Madarat.
- Átadom. - Oké.
Alice-t hívja „Kis Madár”-nak, úgyhogy...
Hé, mi ez az egész? Csak a szokásos?
Akarsz róla beszélni?
Ó, igen. Boldogan megbeszélném a régi barátommal, Jimmyvel.
De ezt elbasztuk, megvan?
Várod, hogy válaszoljak? Azt hittem, kiviharzol.
Ki akartam. De eszembe jutott, hogy pirítom a muffinomat, úgyhogy...
- Kész is van. - Aha.
Engedj!
Na jó, Paul.
Annyira hülyeség hangosan beszélni a senkihez!
Kezdjük!
Hogy érted, hogy mégsem akarod?
Miért? Mert egy kibaszott óriáscsecsemő vagy?
Talán az én hibám, mert egyszer hagytam, hogy Derek csilivili budijára ülj!
Biztos azt hiszed, hogy mi pénzt szarunk, pedig nem.
Igazából már soha nincs is nagydolgom.
Akaraterőből visszatartom.
Az olyasmi, amiről neked gőzöd sincs, te hatalmas beszari!
Hogy érted, hogy mégsem akarod? Miért?
Tudod, mit? Igazából nem gáz. Mondjuk le!
Komolyan?
Láttam, hogy a blogja címe az, hogy: „A lovag ízes páncélban”.
Úgyhogy kábé máris rühellem a fazont.
Köszönöm, Liz! Jólesik.
Érted bármit.
Imádom ezt a kisbuszt, és máris sokat jelent nekem.
Ezt hoztam neked.
Egy kő. Beszarok!
Az egyik kedvencem.
Jól vagy?
Aha.
Nem beszélsz.
Boldog vagyok.
Köszönöm, Liz!
Oké, most tűnj a szemem elől pár percre!
Bemegyek a buszba.
Tudnád te csinálni mostantól a táblát? Nekem csípi az ujjam.
- Igenis, hölgyem! - Kérlek!
- Szia! - Szia!
- Elmegyek. Megkaphatom a kulcsot? - Igen.
Átadom a kulcsot a kislányomnak.
Imádnám, ha csak idepasszolnád,
anélkül, hogy apa-lánya percet csinálnál belőle.
- Nem tudnád így? - Tudom, hogy nem.
- Oké. - De választhatsz.
Az legyen, hogy levideózom, ahogy elkapod a kulcsot,
vagy egy szoros, jelentőségteljesen hosszú ölelés?
- Vedd elő a mobilodat! - Ez az, ezt akartam.
Az ölelés azért volt, hogy a másikat válaszd. Oké.
- Oké. - Később majd teszek rá zenét, és...
- Akkor kezdjük? Oké. - Igen.
Felvétel.
- Mit csináljak? - Kérd el megint a kulcsot!
Ja igen.
Szia, apa! Megkaphatom a kulcsot, légyszi?
Persze. Tessék, kicsim!
Ez az!
És vége.
- Lassítva vettem fel... - Oké.
...úgyhogy tök menő lesz.
Mentem.
Hé, megtennél egy szívességet? Legyél nagyon óvatos az utakon!
Még szép, selyemfiú!
- Mizu, Alice? - Hali!
- Csá! - Szevasz! Hogy vagy?
A fájdalom felszabadít.
- Akkor jól? - Nagyon jól, Jimmy.
Bassza meg!
Szia! Azért hívlak, hogy elmeséljem, Sean láthatóan nagyon jól van.
Úgyhogy igen. Igazad volt.
Persze hogy igazam volt. Mindig igazam van. Ez a munkám.
Esetleg... ha egyszer nekem lesz igazam,
akkor majd azt is elismered?
Álmodozz csak, Jimbo!
Jó éjt, Paul!
Szia, Ray!
Hát megjöttél!
Kaphatnék egy IPA-t?
Akkor... Hol születtél?
Te mindent tudsz rólam. Fel kell zárkóznom.
Darienben, Connecticutban.
Hány gyereked van?
Mit keresel itt?
Figyu, tiszteletben tartom a határaidat! De attól még lehetek a barátod.
Tudjuk, hogy megy ez a tesóddal. Mindig elszabadulnak a dolgok.
De addig is, igen, csináltam egy kis túlélőcsomagot.
Pár kedvenc cuccod. Van benne fürdőbomba,
egy kis rendes tequila,
és az a szőlő, amit szeretsz, a vattacukorízű.
Vajon hogy csinálják?
Olyan, mint a szőlő és a vattacukor együtt. Mégis hogy?
- Karácsonyi csoda. - Tényleg az.
Minden rendben lesz.
Köszönöm!
Hé, baszd meg!
- Basszam meg? - Aha.
Meg se moccantam. Te hajoltál, hogy megcsókolj.
Jó, de hagytad volna.
Tudod, én azt sem tudom, mi történik most.
Én csak átjöttem egy zacskó finomsággal.
- Hátsó szándék nélkül... - Igen?
Átjöttél egy zacsi finivel, semmi hátsó szándék?
Mutasd az alsógatyád!
- Parancsolsz? - Muti!
Hallottál. A piros van rajtad? Az a szexgatya, amit szeretek?
Mutasd meg a kibaszott alsógatyádat!
Nem fogom megmutatni az alsóneműmet!
És miért nem? Valami rejtegetnivalód van?
- Mutasd az alsóneműdet! - Tudod, mit?
- Ez egyre furább. - Muti az alsóneműdet!
Gaby, ez nagyon fura. Elmegyek.
- Nem, miattad lett fura. - Lépek.
- Tényleg miattad fura. - Hé, ne!
- Muti a gatyát! - Ne! Hé! Ne!
- Nem egyezem bele! Nem! - Mutasd meg az alsógatyádat! Lássam!
- Hadd nézzem meg! - Hogy lehetsz ilyen kurva erős?
Mutasd! Mutasd!
- Mutasd meg a gatyádat! - Engedj el! Ne mondogasd ezt!
- Ne mondogasd! Nem! Nem mutatom! - Mutasd meg a gatyádat!
Ja.
Jó.
De te voltál, aki rám mozdult. Én nem csináltam semmi rosszat.
De, csináltál, mert előre tudtad.
- Mit tudtam? - Tényleg? Nekem kell kimondanom?
Jimmy! Tudtad, hogy beléd zúgtam, ugye?
De olyan kibaszott önző vagy, hogy még utána is megdugtál, igaz?
Igaz? Ismerd csak be!
Igen.
Húzz a picsába a házamból!
- Ne csináld ezt! - Húzz a picsába!
Oké.
Menj!
Nagyon sajnálom!
Baszd meg!
A feliratot fordította: Binder Natália