Chcel som si pokecať. Mali sme pár,
no, divných stretnutí.
Teda, o pár dní odchádzam do školy
a cez leto sme spolu nestrávili veľa času.
Tak som rozmýšľal, či by si možno nechcela zájsť na večeru?
Ach, nie, ani nie. Prepáč.
Ale uži si školský rok.
Ďakujem.
Pán Laird. Videli ste to?
Connor? Čau.
Nie. Len som tu hore uvažoval nad obrúsením tohto zábradlia.
Nechcem, aby sa niekomu zadrela trieska.
Sakra. Dopekla.
Connor sa z toho dostane, však?
„Uži si školský rok“? To ani náhodou.
- To nie je vtipné. - Mám ju.
Takže...
Dcéra, chcel som sa s tebou o niečom pozhovárať.
Do kancelárie minule prišiel...
Neskôr, dobre?
Prepáč. Tak o hodinu mám skúšku na vodičák
a mám strašné nervy z fotenia.
Viem, že sa usmejem,
ale neviem sa rozhodnúť. So zatvorenými ústami... Alebo pootvorenými?
Akoby to boli dvaja ľudia.
Tak tu ju máme.
Kto je pripravený na veľký dospelácky míľnik?
Asi ja.
Ak spravím. Ak nie... Tak je koniec. Koniec.
Aj vtedy bude všetko v poriadku.
Nepamätáš si to, ale nočník si nedávala skoro až do piatich.
Pozri sa na seba teraz. Kakáš do záchoda ako profík.
Pekne.
Božemôj.
Tak neskôr, oci.
Vďaka, že ju vezmeš. Vraj ju príliš znervózňujem.
Máš to u mňa.
Stačí mi, že ma necháš špehovať ťa z balkóna.
To špehovanie z balkóna je invazívne a celkom divné.
Hlavne s tým úsmevom.
Chápem.
Aj tak budem pokračovať.
Vieš, že tie zbožňujem.
Načo do práce nosíš sexy boxerky, ty prasa?
Obliekaj sa pre prácu, čo chceš.
Páni. Nie tak zhurta.
Niekomu ublížiš.
- Spracúvame tvoju žiadosť. - Vďaka.
Povedz mi, čo chceš.
- Chceš poškrabkať? - Ahoj, Paul.
To nič.
Mali by sme to pridať na tabuľu.
„Rhoadesovo centrum kognitívno-behaviorálnej terapie...
Naši doktori sexujú.“
Tak počkať. Dobre.
To znie, akoby sme mali sex s pacientmi, čo nemáme.
Teda aspoň ja nie.
To nie je vtipné.
Paul, uisťujem vás, že som nepenetroval žiadnych pacientov.
Úžasné.
Povedal si Alice o tej návšteve?
Nie. Nie. Neviem nájsť správny moment.
Včera rozbila šálku a skoro som povedal:
„To nič, zlatko, bola to nehoda.
Keď už o nich hovoríme, pamätáš si na maminu?
Bol tu ten, čo ju zabil.“
- Pekne. - Hej.
Musím to urobiť správne. Rozhodí ju to.
To aj teba.
Áno? Asi som sa nad tým nezamýšľal.
Dopekla, ste dobrý.
Áno, Paul, rozhodilo ma to. Ale som silnejší, než si myslíte.
Dúfajme.
Dr. Rhoades. Prišiel som skôr, chcem si ukradnúť proteínovú tyčinku.
A jednu na neskôr.
A jednu predám.
Uvidíme sa vnútri.
Ach, dokelu.
Hej, čo sa stalo, macko?
Som plne vyťažený a vzal som si aj Seana.
Takže musím niekoho vyradiť.
- Raymonda nie. Je váš obľúbený. - Nemám obľúbencov.
Prosím vás. Všetci ich máme. Moja je Annie.
Vyspala sa s maminým frajerom, aby dokázala, že ju podvádza.
Tú chaotickú mrchu zbožňujem.
Ja Raya nezbožňujem.
- Je nešťastné... - Ray.
...že jeden klient, ktorý sa dokáže pohnúť ďalej,
- je ten, ktorého... - Žeriete?
- Chcete byť kamkovia? - Chcete sa k nemu pritúliť?
Chcete s ním chodiť na prechádzky.
Rozdeliť si s ním pečené kura.
Neverím, že sa so mnou rozchádzate.
Ray, už tak dlho ste na tom dobre.
Máme tu chalana, ktorému sa moja pomoc naozaj zíde.
Chalan? Vedel som to.
Určite je pobabraný takým tým mladíckym, vzrušujúcim spôsobom, čo?
V podstate mi platíte za priateľské pokecanie.
- Akoby som vás okrádal. - Hej. Preto si beriem tyčinky.
Ale prešli sme si spolu mnohým. Smrť môjho otca, môj rozvod,
ten mesiac s britským prízvukom.
Môžeme aspoň byť priatelia? Zájsť občas na pivo?
Ray, to by nebolo vhodné.
Hranice sa musia dodržovať.
Dobre. Nuž, aspoň priznajte, že vám budem chýbať.
Budete. Veľmi.
Keďže nemôžeme byť priatelia...
vrátite mi prachy, kamoško?
Nekončite takto.
Žiadny čaj? Pastiersky koláč?
Ako to, že Gaby dostala poďakovanie za svadobný dar a ja nie?
Lebo si nám nič nedala.
Darovala som za vás príspevok pasadenskému útulku.
- Ako som povedal. Žiadny dar. - Božemôj.
Čas na kardio.
Keď už fujkáme, musím prestať kefovať Jimmyho.
- Ach. Zase sme pri tom. - Viem. Som patetická.
Ale, vieš, som aj silná. Zvládam veci. Vieš?
Žila som s feťákom. Pomohla som mu z toho.
A vieš, že sa voskujem?
- Prečo? - Ani nemusím zatvoriť oči.
Pozerám sa priamo tam dolu.
Dokážem 48 hodín necikať.
Gaby, to je príliš dlho.
Viem. Ale z nejakého dôvodu nedokážem prestať s týmto úbohým chlapom.
Na mňa sa nepozeraj.
Jediné, čo som neskúsila, je vykopnúť ti z úst jeho vtáka.
- Ahojte. - Potrebujem pomoc.
Prestaneš Jimmyho kefovať, keď príde čas. Podpor ma.
Hej. Úprimne,
hlavné je, ako je možné, že mi nikto nepovedal, že kefuješ Jimmyho?
Čo? Nášho Jimmyho? Nie. Fuj. Nechutné.
- Asi to vidím. - Hej.
Ako dlho sa to už ťahá?
Odkedy sa povracal na tvojich zásnubách.
- Na zásnubách. - Od zásnub?
Viete čo? Srať na Jimmyho za to, že mi to nepovedal.
Aj na teba.
Aj na Liz.
Srať na psy bez domova. Áno. Srať na turistiku.
Srať na čelenku.
Vlastne, túto mám rád.
Má byť môj najlepší kamoš.
Môj najlepší kamoš!
Srať na vás všetkých!
Srať na teba, červené tričko. Aj ty, legíny. Srať na celý tento kopec!
To mi za všetko stálo.
- Súhlasím. Chceš ísť hľadať kamene? - Nie.
Nevyšlo to najlepšie.
Prevrátila pár kužeľov a oškrela schránku.
A tí blbci ma aj tak nechali prejsť!
Áno! Gratulujem.
Som na teba taký hrdý.
Zhodím si veci a oslávime to.
Kamkoľvek pôjdeme, šoférujem ja. A beriem si tvoje auto.
Jasné.
Keď už hovoríme o autách, spomínaš si, čo sa stalo mame?
Došľaka! Došľaka!
- Čo? - Prepáč.
Ja... Snažil som sa nájsť vhodnú chvíľu. To nebola ona.
Zlatko, ten šofér z maminej nehody prišiel za mnou do kancelárie.
Ježiši. Kedy?
Minulý týždeň.
Minulý týždeň? A hovoríš mi to teraz?
Je mi to ľúto.
Čo chcel?
Neviem. Asi porozprávať sa. To je jedno.
Povedal som mu, nech odíde a urobil to.
Si v poriadku?
Asi. Čojaviem.
- Ja tiež. - Hej.
Chceš si o tom pokecať?
Ešte nie. Ale som rada, že si mi o tom povedal.
Hej. Ako po masle.
- Dobre, idem sa prichystať. - Dobre. Ľúbim ťa.
„Keď už hovoríme o autách“?
Derek, čo mám urobiť,
aby si ma prestal špehovať?
Presťahovať sa.
TERAPIA PRAVDOU
Vyšiel z jaskyne. To je chlap.
Zlatko, si v poriadku?
Nemôžem prestať myslieť na Alice.
- Ja... - Tá bolesť je citová,
ale bolí ma z nej celé telo.
- Ach, zlatko, to chápem. Ľúbim ťa. - Aj ja teba.
Toľko kňučania. Ako dlho to musíme znášať?
- Mami? - Áno, zlatko?
Urobila by si mi francúzsky toast?
Hneď to bude.
Je hrozný. Zabi ma.
Si taká dobrá matka.
- Hej, choď nám urobiť ten toast. - Hneď to bude.
Idem na obed so Summer. Povedala som, že zaplatíš.
lebo sa cítiš previnilo za ten včerajšok.
Máš pravdu.
Nie sú 80. roky.
- Ach, včerajšok je drahý. Dobre. - Ďakujem.
- Vezmeš si auto? - Nie. Nie, vďaka.
Naozaj? Dobre.
Viem, že som to včera na teba hodil. Nehnevaj sa, ak budem otravovať.
Fajn. Ale nebudeš ma sledovať ako tieň, však?
Nie.
Nasadaj, kočka.
Ahoj, Jimmy.
Alebo pán Laird.
Jasné, frajer.
Jimmy stačí.
Ďalší.
Dám si jeden krevetový a čaj.
Ja to isté, ale ako prvý.
On financoval dodávku,
takže je až do konca života prvý v rade.
Ako VIP vstupenka, ale pre Derekov. Ja som Derek.
Dobre.
Vieš čo? Dnes som na káve stretla foodbloggera
a držala som hubu o tom, že to nie je skutočná práca,
lebo nie je.
Ale chce napísať článok o našej dodávke. Celkom sila.
Hej. Sila.
Nechcem byť na blogu.
Kriste. Nemôžeme sa najprv posadiť?
Paul, povedal som to Alice. Dopadlo to dobre.
Vyvesíme vonku nápis „Otec roka“.
Vraj chce napísať o tom, že som veterán.
Ale ja o tie vojačikovské sračky nestojím.
Chcem, aby tá dodávka bola novým začiatkom.
Tak ten rozhovor nerob. Povedz to hrôzostrašnej susede.
Liz.
Nerob z nej človeka.
- Je pekne od rany. - Hej.
Ale veľa toho pre mňa urobila. Nechcem byť nevďačný.
Čo si píšete?
Doktorské sračky.
Toto je tvoj vzorec.
Vyhýbaš sa náročným rozhovorom, lebo môžu byť bolestivé.
Je to to isté ako minulý týždeň, keď sme sa bavili o tvojom otcovi.
Nevyhýbam sa otcovi.
Nie? Kedy ste sa naposledy rozprávali?
Vie, že máš dodávku s jedlom? Vie, kde bývaš?
- Vráťme sa k Liz. - Fajn.
Nemal som jej povedať, že to urobím. Ak teraz vycúvam, môže sa naštvať.
Pozri, je tu veľká pohnútka, aby si sa naučil čeliť bolesti.
Ak sa jej budeš vyhýbať, nemôžeš byť spokojný.
Mám na to nástroj. Mohol by pomôcť.
Volá sa „Zvrat túžob“.
Znie to ako erotický triler s Nicolasom Cageom.
To hej.
No tak. Zavri oči.
Vážne?
Predstav si svoju najhoršiu obavu ohľadom toho rozhovoru s Liz.
Bolesť sa pred tebou objaví ako mrak.
Namiesto toho, aby si utekal, sa pohni dopredu, k tej bolesti.
Povedz: „Do toho. Ja bolesť zbožňujem.“
Ten mrak ťa nakoniec vypľuje do svetla
a budeš sa cítiť, akoby si niečo premohol. Lebo to tak aj je.
A potom povieš: „Bolesť ma oslobodzuje.“
Hovoríš to?
Nie. Cítim sa ako blbec.
Vyzeráš ako blbec.
Ale funguje to.
Poviem to. Spinning je naprd.
Neznášaš, že na teba pri cvičení kričia.
Hej, som divná.
Roztrhla sa mi gumička. Požič mi svoju.
- Nie. Nie, je nová. - Prosím. No tak.
- Nikdy mi ich nevrátiš. - Viem. Máš lepšie.
Preto ti ich nerada dávam.
Daj. Prosím.
- Kočka, táto je super. - Ja viem.
Vždy ťa zachránim,
ale dlhuješ mi aspoň tak sto gumičiek.
To je jedno.
- Ahoj. - Ahoj.
Čo robíš?
Čojaviem. Odkedy prišiel ten chlap, často myslím na Tiu.
- A ty? - Hej.
Jasné. Myslím na ňu stále. Je láska môjho života, veď vieš.
Hej, k tomu.
Počuj, Jimmy, bola to zábava,
ale myslím, že nech je to čokoľvek, mali by sme to ukončiť.
Bolo by iné, keby medzi nami boli ozajstné city. Chápeš?
Keby sme si mysleli, že by to mohlo niekam viesť.
Dobre. Hej, máš pravdu. Chápem.
Ak ťa to už nebaví, chápem ťa.
Zabaľme to.
Hej.
Ale môžeme si dať na chvíľu priestor?
O chvíľu si ani nebudem pamätať,
že si bol prvý chlap, ktorý bol dostatočne vysoký na 69.
- Boli sme silný tím. - Silný tím.
- To sme hovorili. - Hej.
Asi by sme si mali vymeniť dresy.
Smiešne.
- Dobrá hra. - Hej. Dobrá hra, pane.
Dobre.
Fajn. Viem, že kradnúť je teoreticky nesprávne...
Počkaj, počkaj. Vydrž. Otec ma v poslednej otravuje.
Oci?
Ahoj. Neotravujem. Nič som nepočul.
Vlastne som práve prišiel domov.
Auto už nebudem potrebovať, ak sa chceš previezť.
Nie, netreba.
Si asi prvé dieťa s vodičákom v histórii,
ktoré ani raz nechce šoférovať.
Je to kvôli tomu...
Kvôli tomu esešákovi?
Komu?
Spitému šoférovi.
Prezývky ti fakt nejdú.
Hej, oci, asi je to kvôli nemu,
ale mohol by si mi dať priestor?
Hej. Samozrejme.
Poznáš to. Ak ma potrebuješ, som tu.
Ďakujem.
A kradnúť nie je nesprávne teoreticky. Skrátka je.
Vieš, čo je choré?
Želám si, aby sa ten chlap ukázal tu a nie v otcovej práci.
Toľko mu toho chcem povedať. Vieš?
Ako nám posral životy.
V hlave mi víri toľko myšlienok
- a neviem, čo s nimi. - To, čo ja, keď nás opustil otec.
Napíš mu siahodlhý list.
Nemusíš ho ani odoslať, ale mne pomohlo
dostať tie veci z hlavy.
A tiež som ho použila na všetky školské eseje.
Alice. Ahoj. Nechala si si... Otvorím...
Ahoj. Nechala si si v otcovom aute okuliare
a myslel si, že to pre mňa bude dobré ti ich vrátiť. Takže...
- Vďaka. - Idem sa schovať do koruny stromu.
Kto je ten chutnučký, smutný chlapček?
Ukážem mu, čo je preňho dobré.
Božemôj. To by vlastne bolo dokonalé. Počkaj, predstavím vás. Poď.
Connor, Connor. Toto je Summer. Chcela som vás predstaviť.
- Teší ma. - Ty si blbý.
Zavolám dodávateľovi bagiet.
Poznám, že prešli z kváskovej kultúry na komerčné kvasnice.
Neviem, čo to znamená.
Nieže tak budeš hovoriť zajtra na tom rozhovore.
Ak sa začneš oháňať slovami ako „umami“ a „chuťový profil“,
urobí sa rovno na surové krevety.
- Tak nič také nepoviem. - Ďakujem.
Keď už sme pri tom... o tom blogu...
Hej, videl som, ako Connor flirtuje s tou sumerkou.
Myslíte Summer?
Zdala sa mi príliš mladá.
Možno sa prestane odúvať.
Nezaplatíme jej za okefovanie nášho syna?
No, možno
mi bude príjemnejšie iba mu fandiť, veď vieš.
Nepýtali ste sa, no aj mne.
- Dvaja proti jednej. Fandíme. - Fajn.
Čo si hovoril o tom blogu?
Ach, chlape. Liz je celá natešená.
Naposledy sa tak tešila, keď nám kúpila oddelené prikrývky.
Viem, príliš sa teším.
- Je to nezvyčajné. Viem. - Trochu divné.
Ale nebolo by super, keby sa naša malá dodávka preslávila?
Fandím aj vám.
Tak nie.
Čo si to hovoril?
Ale nič. To počká.
Hej, Paul. Jimmy mi dal vaše číslo.
Vraj hlasovky nepočúvate často, ale vždy si prečítate správy.
Skúsil som sa porozprávať s Liz, ale úplne som sa posral.
Práve som si uvedomil, že už je skoro sedem. Asi už spíte.
Viete čo? Poviem vám, čo presne sa stalo.
Viete, že s kváskovou kultúrou v ceste dostanete plnšiu chuť?
Ježišikriste.
Hej, čo sa stalo, dopekla? Čakala som ťa vo vani.
Mal si iba zobrať víno a prísť za mnou.
Môj pacient mi poslal celý román. Hneď prídem.
Nie, nie. Už je neskoro. Chce sa mi spať.
- No... - Prepásol si to.
Vaňu alebo kvalitku?
Všetko.
Čo urobil na krevety?
Počujte, Grace,
viem, že je to ťažké, ale musíte si odpustiť.
Strčila som manžela z útesu. Kto to robí?
Som psychopatka s dobrými vlasmi.
- Tá časť o vlasoch sa mi páči. - Vrátila sa vám sebaúcta.
- Som posratý netvor. - A je preč.
Bude to trvať, ale dostanem vás tam.
Budete sem chodiť každý deň, či chcem a či nie, však?
Tak mi aspoň prepašujete nejaké cukríky?
Samozrejme, Grace.
- Počkajte, akože v zadku? - Nie.
Tak potom samozrejme.
PAUL RHOADES IHNEĎ PRÍĎ
Musím ísť,
ale viem, že Brian s vami chce prejsť nejaké právne záležitosti...
Na súd sa nemôžeme pripravovať, kým nezverejnia obvinenia.
Ale ako váš zástupca potrebujem vedieť jeden malý detail.
Vedeli ste, že Jimmy spáva s kolegyňou?
Áno.
Ďakujem.
„Vedela o tom.“
Páni.
Paul, je to tu také vrúcne a srdečné.
Presne ako vy.
Až na to, že vôbec. Viete, čo myslím?
Nie, to neviem nikdy.
Dal si Seanovi moje osobné číslo?
Hej. Strašne stresoval
- a požiadal ma... - Čo doriti?
Čo si, nejaká nonstop benzínka?
Otvorený 24 hodín denne, sedem dní v týždni?
Viem, ako fungujú nonstopy, Paul.
Tak vieš, že sú dobré iba na cukríky. A kondómy.
Ahoj, krásavec.
Nedá sa mi spať, takže ak by si mal záujem...
Ach, je tu Jimmy.
- Ja... Zlato... - Nie. Vieš čo, nechaj tak.
Dopekla. Kvôli tebe som to znovu premeškal.
To je mi ľúto. Aj keď neviem, čo presne...
Ach, sex. Prepáčte.
Snažím sa Seanovi poskytnúť nástroje
- na pokrok. - Hej.
Ale kvôli tebe
sa utieka k vonkajšej pomoci vždy, keď sa cíti dysregulovaný.
Urobil si mu medvediu službu.
- V mojom vlastnom dome? - Áno.
Lebo si myslím, že sa mýlite.
Paul, za Grace chodím každý deň. Viete prečo?
Lebo cítiš vinu. Lebo zhodila manžela z útesu.
- Aj to. - Jasné.
Ale aj preto, že ľudia niekedy potrebujú viac.
Paul, ako psychológovia sme si veľmi podobní.
- Vezmi to späť. - Je to pravda.
Obom nám veľmi záleží na našich pacientoch.
Áno, môžete namietať, že nerešpektujem hranice.
Nemáš žiadne hranice.
A vy ich možno máte priveľa.
Bože. Ste ako robot pracujúci v duševnom zdraví.
Zapnúť empatiu.
Zaujímavé. Zaujímavé.
Čas vypršal. Odstúpiť.
To nehovorím.
A čo Raymond? Máte ho tak rád
a už nikdy ho neuvidíte kvôli hlúpym pravidlám?
Teda... Chápem to.
Vy ste tu a ja až niekde tu.
Ale možno, keby sme skúsili podísť ku stredu,
lebo, Paul, hovorím vám, ľudia niekedy potrebujú viac.
- Paul. - Ahoj, mladý.
Dostal som tvoju správu. Zábavné čítanie.
Si v bezprostrednom nebezpečí?
Nie. Len som dúfal, že sa o tom porozprávame...
Dnes večer nie. Použi môj nástroj
a porozprávame sa o tom budúci týždeň na pravidelnom sedení.
- Dobre. - Dobrú noc.
Dobre. Muselo byť skvelé to urobiť predo mnou.
Hej, bolo.
Hej, viem, že som ti sľúbil priestor,
ale môžem strčiť dnu hlavu a spýtať sa, ako sa máš?
No dobre.
Ako sa máš?
Píšem list esešákovi.
Páni.
Nie som z tej prezývky nadšený...
Nepošlem ho.
Ale podľa Summer sa možno budem cítiť lepšie.
Teraz poviem niečo, čo som si nikdy nepredstavoval.
Summer mala dobrý nápad.
- Dobre, zatiaľ mám toto. - Dobre.
„Milý pán Winston,
zničili ste mi život, vy blbý sráč. Vylížte mi.“
To je silný začiatok. Vtiahne ťa to do textu.
Zišlo by sa to aj mne, čo?
Zober si pero.
Mamin zrak sa zhoršil.
Potrebuje operáciu šedého zákalu, jasné?
- Príď domov a pohovor si s ňou. - Ty s ňou bývaš.
- Ty si s ňou pohovor. - Gaby, preto som prišla.
Čo? Neochkaj mi tu, Courtney.
Ja som si svoje odsedela. Teraz sa posnaž ty.
- Čo povieš? - Posratá svätá Gaby.
Ako dlho mám platiť za minulosť?
Lebo znesiem iba istú mieru sračiek, kým sa začneme nenávidieť.
Ale možno práve to chceš.
- Ahoj, Courtney. - Blbí obri.
Ahoj, Veľký vták. Pozdrav odo mňa Vtáčatko.
- Jasné. - Dobre.
Volá Alice Vtáčatko...
Hej, čo sa deje? Zase tie isté sračky?
Chceš sa o tom porozprávať?
Hej. Rada by som si pokecala so starým kamošom Jimmym.
Ale to sme posrali, pamätáš?
Čakáš na odpoveď? Ja že odídeš a tresneš dverami.
Hej. Ale spomenula som si, že si robím toast, takže...
- Hotovo. - Hej.
Uhni.
Dobre, Paul.
Je to blbosť. Rozprávam sa s nikým a ešte aj nahlas.
Do toho.
Ako to, že to nechceš?
Prečo? Lebo si veľké posraté decko?
Ach, možno je to moja chyba. Dovolila som ti použiť Derekovo luxusné vécko.
Myslíš si, že serieme peniaze, ale tak to nie je.
Ja už na veľkú ani nechodím.
Prestala som silou vôle.
Ale o tom ty nič nevieš, ty obrovský sráč!
Ako to, že to už nechceš? Prečo?
Vieš čo? To nič. Skrátka to zrušme.
Naozaj?
Zistila som, že jeho blog sa volá Rytier na bielom tanieri,
takže ho už teraz neznášam.
Ďakujem, Liz. Vážim si to.
Pre teba čokoľvek.
Túto dodávku zbožňujem, naozaj pre mňa veľa znamená.
Toto pre teba mám.
Kameň. Doriti.
Jeden z mojich obľúbených.
Ste v pohode?
Hej.
Nič nehovoríte.
Som šťastná.
Ďakujem, Liz.
Dobre, teraz odtiaľto na chvíľu vypadni.
Idem do dodávky.
Budeš odteraz vynášať tabuľu? Vždy mi pricvikne prsty.
- Prosím. - Áno, madam.
- Ahoj. - Ahoj.
- Idem von. Dáš mi kľúče? - Hej. Hej.
Dávam kľúče svojej dcérke.
Bolo by super, keby si mi ich hodil
bez toho, aby si z toho urobil otcovskú chvíľu.
- Zvládneš to? - Určite nie.
- Fajn. - Ale môžeš si vybrať
medzi videom, ako tie kľúče chytáš,
alebo tuhým objatím zmysluplnej dĺžky.
- Vyber si telefón. - Áno, to som chcel.
To bola reverzná psychológia. Dobre.
- Fajn. - Potom k tomu pridám hudbu a...
- Teraz? Dobre. - Hej.
Akcia.
- Čo mám urobiť? - Popýtaj si ich znovu.
Ach. Dobre.
Ahoj, oci, dáš mi kľúče, prosím?
Jasné. Tu máš, dcérka.
Hej!
A strih.
- Bolo to spomalené... - Dobre.
...takže to bude sila.
Idem.
Hej, urobíš mi láskavosť? Buď na cestách opatrná.
Jasné, frajer.
- Ako, Alice? - Ahoj.
- Hej. - Ahoj, kamoš. Ako sa máš?
Bolesť ma oslobodzuje.
- Takže dobre? - Skvele, Jimmy.
Doriti.
Hej. Volám vám, lebo sa zdá, že Seanovi sa darí.
Takže, hej. Mali ste pravdu.
Jasné, že mal. Vždy ju mám. To je moje.
No, možno... Možno raz budem mať pravdu ja
a vy dáte za pravdu mne?
Snívaj ďalej, Jimbo.
Dobrú noc, Paul.
Ahoj, Ray.
Tak tu je.
Jednu IPU, prosím.
Takže, kde si sa narodil?
Ty o mne vieš všetko. Musím ťa dobehnúť.
V meste Darien v Connecticute.
Koľko máš detí?
Čo tu robíš?
Počuj, rešpektujem tvoje hranice. Ale to neznamená, že nemôžeme byť kamoši.
Obaja vieme, aké to je s tvojou sestrou. Vždy to prehrmí.
Ale kým sa tak stane, doniesol som ti malý balíček.
Tvoje obľúbené veci. Bomba do kúpeľa,
kvalitná tequila,
a hrozno, čo chutí ako cukrová vata, čo máš tak rada.
Ako to robia?
Je to hrozno, potom cukrová vata a čo ešte?
- Zázrak Vianoc. - To teda.
Bude to v poriadku.
Ďakujem.
Hej, naser si.
- Ja? - Hej.
Ani som sa nepohol. Ty si ma chcela pobozkať.
Hej, ale dovolil si mi to.
Vôbec netuším, čo sa to práve deje.
Prišiel som sem s balíčkom maškŕt.
- A s ničím iným... - Ale?
Prišiel si s balíčkom maškŕt a ničím iným?
Ukáž spodky.
- Ako prosím? - Ukáž.
Počul si ma. Máš na sebe tie červené? Tie sexy boxerky, čo mám rada?
Ukáž mi tie posraté spodky.
Neukážem ti svoju spodnú bielizeň.
A prečo nie? Čo skrývaš?
- Ukáž mi bielizeň. - Vieš ty čo?
- Začína to byť divné. - Ukáž spodky.
Gaby, je to divné. Pôjdem.
- To kvôli tebe. - Už pôjdem.
- Kvôli tebe je to divné. - Nie.
- Ukáž mi spodky. - Nie. Hej.
- Nesúhlasím. Nie. - Ukáž mi spodky. Ukáž ich.
- Ukáž mi ich! - Prečo si taká silná?
Ukáž! Ukáž!
- Ukáž mi spodky. - Pusti ma. Prestaň s tým.
- Prestaň to hovoriť! - Ukáž mi spodky!
Hej.
Fajn.
Ale to ty si začala.
Neurobil som nič zlé.
Ale áno. Vedel si to.
- Čo? - Naozaj? Mám to povedať?
Jimmy. Vedel si, že som sa zabuchla, jasné?
Ale si taký sebecký, že si ma neprestal kefovať, čo?
Hej? Čo? Len to priznaj.
Hej.
Vypadni z môjho domu.
- Nerob to. - Kurva, vypadni.
Dobre.
Choď.
Je mi to ľúto.
Poser sa.
Preklad titulkov: Martina West