Nu re!
- Cita lieta! - Beidzot. Apžēliņ!
Kas tev?
Mēs mēģinām izbaudīt spēli, bet viņš grib šo noskaņu sabojāt
un runāt par nopietnām lietām.
Reiz tev ar tēti būs jārunā par to, kā viņš tevi pievīla.
Nu beidz, vecīt!
Es teicu, ka viņš ir ķēms.
- Tas nenotiks. - Nuja.
Notiks. Kad būsi tam gatavs.
Līdz tam laikam - esmu nolēmis, ka no šī brīža tev būsim pieejami mēs abi.
Bet pēc astoņiem vakarā es Polam nezvanītu,
jo pagājušoreiz viņš uz zvanu atbildēja no vannas kopā ar Džūliju.
Cik tava vanna ir liela?
Ne pārāk liela.
To es saprotu.
Bet, kas attiecas uz tavu ārstēšanu, atbildīgais joprojām esmu es.
Domā par mani kā par Santaklausu un par Džimiju kā...
Nepadari mani par elfu, Pol! Esmu daudz lielāks par tevi.
Tu vari būt ziemeļbriedis.
Ne tas īpašais ar sarkano degunu,
bet viens no tiem, kas aizmugurē, - kā Flafers.
Flafers nav ziemeļbriedis, Pol.
Flafers un ziemeļbriedis - pilnīgi atšķirīgi darbi.
Tad kā lai katru dienu strādāju kopā ar tēti,
kamēr neesmu ticis skaidrībā?
Vienkārši viņu mīli!
Visa pamatā ir labvēlība.
Ja attieksies pret viņu tā, kad būsi gatavs runāt,
tam būs labs pamats.
Atsākas spēle.
Ja vien Džimijs tagad negrib parunāt par manu tēti.
Pieņemu - viņam nepatika apskauties.
Jā, nepatika.
Vai kādreiz skūpstījāties uz lūpām?
Visu laiku.
Ak dievs!
- Sveiki! - Čau!
Atvainojiet - nokavēju. Mana mamma iekļuva avārijā, bet viss kārtībā.
Viņa iebrauca evakuatorā. Vispār - uz evakuatora.
Labā ziņa ir tā,
ka evakuators varēja aizvest mašīnu uzreiz uz servisu.
Nu tā.
Tātad...
Zināt, kas ir traki?
Nu mana māsa grib, lai pārliecinu mūsu aklo mammu
izārstēt acis.
Un, ziniet... Bāc! Kāpēc tas vienmēr jādara man?
Es iemācīju mammai lietot viedtālruni. Aizvedu viņu uz fizioterapiju.
Izpestīju viņu no Herbalife, kas bija...
Atvainojiet, ka pārtraucu, bet vai mūsu laiks ir sācies?
Vakar mums bija milzīgs strīds, un es gribētu parunāt par to.
Vainīga. Šis ir jūsu laiks.
Šaujiet ārā! Par ko tas strīds bija?
Nu, man vienmēr ir košļene, kad to grib viņš, bet...
viņam nekad nav košļenes, kad to gribu es.
Man nepatīk, kad kaut kas ir kabatās, un...
Būs jau labi.
Ko - jūtaties sūdīgi, jo strīdējāties par niekiem?
- Jā, mazliet. - Jā.
Nevajag. Jūs man maksājat. Ķersimies klāt!
Nu! Noveliet to no saviem pleciem!
Mark, kāpēc tev nepatīk mantas kabatās?
Es neesmu viņas rokassoma!
Mans mobilais, mana košļene, mana Invisalign kastīte. Tas nav pārāk daudz.
Es atvainojos. Ir arī saulesbrilles, proteīna batoniņi
un lādētāji.
Nopietni?
Nē, nopietni?
- Sveika! - Šķiet, ūdens dzesētājs saplīsis.
Jā? Kas, tavuprāt, noticis?
Būs noslīdējis kompresors un nobloķējis filtra eņģi.
- Kā, ellē, lai es zinu? - Ja tev ir draņķīga diena,
vēlāk pie Lizas iedzersim. Vari pievienoties.
Nerādi savas cerīgās uzacis!
Nespēju tās savākt. Tās ir sapņotājas.
Džimij, lūdzu. Es cenšos pieklājīgi pateikt, lai liec mani mierā.
Bumba ir manā pusē.
Tev bumbu nav.
Tā īsti nav. Tieši to dēļ esam, kur esam.
- Man tevis pietrūkst. - Piedrāzt!
Kovboja zābaki mazulītei?
Vai viņa jau ir striptīzdejotāja?
Šo nosodošo toni es pazītu jebkur.
Mak? Ak dievs! Čau!
Panāc šurp! Nu sveika!
Tu re! Neesi novecojusi ne par matu.
Sākums ir labs.
Un esi tik vāja, ka šķiet - varētu būt slima.
Ak dievs! Liels paldies.
Nu, cik pagājis? Divdesmit pieci gadi?
Izstāsti man visu! Ar ko tu nodarbojies?
Ar daudzām foršām lietām.
Man ir bērni.
Akmeņi.
Vai tu joprojām fotografē? Tas tev labi padevās.
Jā, vispār es fotografēju dabu.
- Tas nav nekas nopietns. Zini... - Sveika!
Kā no domas kopā nopirkt vīnu un uzkodas
nonācām pie tā, ka man viss bija jāatrod un par to jāsamaksā?
Tā es iepērkos.
Tad nedusmojies, ja būs nepareizais siers.
- Vai nopirki nepareizo? - Nopirku nepareizo.
- Sveiks! Esmu Džimijs. Lizas izsūtāmais. - Sveiks! Esmu Maks.
- Saīsināti no "Makolijs"? - Nē.
Žēl gan.
Kā jūs viens otru pazīstat?
- Seni draugi. - Sekss.
Abas manas mīļākās lietas.
Nu, bija prieks tevi satikt.
Tevi arī, Lizij.
Nesaki!
Lizij!
Es teicu, lai nesaki.
Es neizturos dīvaini. Goda vārds - viss ir kārtībā.
Tiešām? Jo tu man vari stāstīt jebko.
Vienīgais, ko nepanesu, ir meļi, jo man noslēpumu nav.
- Man tagad ir godīguma ēra. - Ei!
Samera, vai tas ir mans krekls?
Atradu to grozā.
Noķēpāju to ar spīdumiem. Vainīga, fujak. Iešu pārģērbties.
- Paldies, Samera. - Nav, par ko.
- Ak dievs! Tu viņu neciet. - Tā nav.
Tikai neciešu visu, ko viņa saka un dara.
Man patīk šī attieksme.
Kaut te būtu Gabija,
bet Džimija skumjā un egoistiskā peņa dēļ
viņa kārtējo reizi neatbrauks.
Mans penis tāds nemaz nav.
Tas ir optimistisks un citus nostāda pirmajā vietā.
Tātad tavs penis ir kā Elmo?
Krāsa tā pati, bet balss daudz zemāka.
Pakutini mani!
Beidz! Nē, izbeidz!
Mans krāns izklausās pēc Milža Andrē.
Sveika, dāma! Vai kāda grib peni?
Vai kāds vēlas nepareizo sieru?
Es paņemšu... Lizij!
Satikām čali, kas sauc viņu par Liziju.
Jūs satikāt Maku?
Vai būtu man to pateikusi?
Tas nebija nekas tāds.
Ko? Es nesaprotu, kas te notiek.
- Domāju, ka Dereku neuztrauc nekas. - Nē, es neesmu greizsirdīgs.
Mani neuztrauc neviens no tiem, ar kuriem viņa gulēja pirms manis.
Ne viņas koledžas puisis, ne Lenijs Kravics...
Tiešām?
Es domāju, ka viņš ir Kravics,
un viņš mani nepārlaboja diezgan ilgu laiku.
Bet tas Maks mani nezin kāpēc tracina.
Sākas.
Ja viņa gribētu ar viņu aizlaisties, viņš to izdarītu nedomājot.
Prom. Puf! Dūmi vien nokūpētu.
- Un tā ir tāda necieņa, vai ne? - Jā.
Pareizi.
- Vecīt! - Es atvainojos.
Es tiešām... Nopietni - es atvainojos.
- Sveiks, tēt! - Labi. Esi atradusi savu maku.
Jā. Taču diemžēl tajā nav kredītkartes.
Vai aizdosi naudu skolas lietām?
Kādām skolas lietām?
Smašburgeram.
- Tā varētu būt. - Jā.
- Sveika! - Čau!
Piedod! Man tas bija jāizdara.
- Kas tev bija... - Slampa!
- Kā tu varēji? - Velns!
Ei, mieru!
Mans pups!
Ei, Samera! Izmanto vārdus!
Teici, ka viņš izskatās pēc strūklaku čurājošā puisēna statujas,
bet vienalga ar viņu nodrāzies.
Samera, pagaidi!
Nenāc man pakaļ!
- Viss kārtībā? - Jā, ir labi.
Bēdīgi Konoram...
priecīgi man.
Ei! Kā tavs pups?
Sāp.
Tāpēc es nekad nepinos ar rudmatēm.
Man visas rokas ar spīdumiem.
Tā man vajadzēja.
Es tiešām esmu īsta maita.
Ei! Šito nesāc!
Es gribu sākt šo sarunu,
pasakot, ka esmu pret seksu pozitīvi noskaņots tētis.
Pretīgi. Nē, par to mēs nerunāsim.
Paldies dievam.
Kas, tavuprāt, notiek?
Neizskatījās, ka tevi tik ļoti interesētu Konors.
Es negribu par to runāt.
Labi.
Man gan likās, ka mēs tuvojamies tam,
ka varam izstāstīt otram jebko.
Tu tiešām tam tici vai domā, ka pateikšu tāpēc, ka jūtos vainīga?
Vai nevar būt abi?
Parasti es šajā brīdī aizdrāžos prom, bet man sāp.
Vai man to izdarīt tavā vietā?
- Labi. - Ak dievs, tēt!
Un es brauktu uz mājām biežāk,
ja māsa mani visu laiku nezāģētu.
Bijušie atkarīgie ir tik tiesājoši. Nu vāks!
Tātad tu uzaugi, rūpējoties par atkarīgo, un tad tādu apprecēji.
Interesanti.
Foršs novērojums, Pol. Nekad par to nebiju iedomājusies.
Klau, man ģimenes sviests nav svešs.
Meita ir atbraukusi šurp, lai teiktu runu,
un tagad viņa, mans bezpersoniskais znots un mana bijusī sieva ir manās mājās.
Pieņemu, ka viņi plāno nogalināt mani ar tērzēšanu.
Kāda tava bijusī sieva ir? Tikpat seksīga kā Džūlija?
Neviena nav tik seksīga kā Džūlija.
Tā ir pareizā atbilde, un es par to ziņošu savai karalienei.
Malacis! Viņa ir tik seksīga.
Paklau, es zinu - tu teici, lai lieku tevi mierā.
Negribu...
Vai vari uz mirkli apklust?
- Kāpēc? - Lai varu aiziet prom.
Kā man šitais ir apnicis!
- Skaidrs. - Visiem ir apnicis.
Kas ir "visi", Pol? Te strādājam tikai mēs trīs.
Gabij, klau, man vajag, lai palīdzi ar Alisi.
Dzirdēju par to bliezienu pa pupiem.
Kaut kāds ārprāts - divas seksīgas meitenes cīnās par Konoru.
Nabaga mazais ķerubs nenojauš, ka vairāk kā 19 gados nesasniegs.
Gribu saprast, kāpēc Alise to izdarīja, bet viņa nestāsta.
Ceru - necenties no viņas to izspiest.
Ar bērniem es tā nedaru.
Es tiešām centos izspiest.
Kāpēc visam vienmēr jābūt par tevi?
Gribi atkal būt draugs?
Īsti draugi saka otram taisnību, tāpēc klausies!
Viss, ko Alisei vajag, ir justies mīlētai. Varbūt aizved viņu kaut kur un uzmundrini,
lai viņai neliktos, ka tas ir pasaules gals.
Tev nav jāzina, kāpēc viņa kniebās ar draudzenes puisi. Viņa zina, kāpēc.
Un tevi jau nu neviens neaicinās novadīt meistarklasi
par to, kā izvēlēties, ar ko kniebties.
Zinu, ka tikai izturies nejauki, bet tā būtu superpopulāra nodarbība.
Varēji mani nevest.
Tu smejies? Es gribēju.
Vai šādi nolēmi saģērbties uz pirmo skolas dienu?
Izskaties pēc policijas fotorobota.
Samera noteikti visiem jau izstāstījusi, ko izdarīju. Laiks būt skolas padauzai.
Zini ko?
Uzliec drošības jostu!
Ko? Kāpēc?
Nu labi.
Tetovējums? Tiešām?
Pēc dažām nedēļām tev būs 18.
Pieņemu, ka to vienalga uztaisīsi.
Noteikti.
Lai gan grasījos taisīt to tur, kur tu nekad neredzēsi.
Tad varbūt esi to jau izdarījusi.
Tu par to smējies pārāk stipri.
Lūdzu, īgņa. Ieēd kaut ko!
Tu laikam esi svētā.
Sliktāk par attiecībām ar Polu, manuprāt, var būt
tikai attiecības ar vecu Polu.
Par laimi, viņam no manis bail.
Apsveicu.
Tur jau viņš ir.
Cik forši, ka Sūzija un Džūlija ir sadziedājušās.
Tiešām forši, Deiv.
Ceru, ka viņas runā par to, kā es kniebjos.
- Nuja. Nu... Tad kā... - Atnes man glāzi sarkanvīna, lūdzu.
Jep. Tūlīt būs.
Priecājos par katru stundu.
Atbraucis Kevins.
Kāpēc viņš sauc tevi par Kevinu?
Viņš cenšas panākt, lai man nesakāpj galvā, bet tas neizdodas.
- Sveika, skaistā Džūlija! - Braien!
Un tu noteikti esi skaistā Sūzana. Ļoti patīkami.
- Man viņš patīk. - Jā, viņš ir ļoti sprigans.
Atvaino, ka nokavēju. Bija kāds jāsatiek.
Un es saņēmu tavu lielajiem burtiem rakstīto e-pastu.
Atbilde ir: nē, tu nevari iesūdzēt kaimiņu par bungošanas pulciņu viņa mājā.
Tas notiek ik nedēļu, Kevin.
Tagad visi paņemiet savus kokteiļus! Spēlēsim mēmo šovu ar skriešanu.
Tēt, tev patīk.
- Kas ir mēmais šovs ar skriešanu? - Kā, ellē, lai es zinu?
Pirms sāc spēlēt - es veicu izmaiņas ģimenes pilnvarās.
- Vajag, lai Sūzana šo paraksta. - Sūzan!
Mums droši vien to vajadzēja izdarīt jau tad, kad piedzima Meisons,
bet Pols bija aizņemts, 20 gadus no manis slēpjoties.
- Esi jautra. - Paldies.
- Viņa ir jautra. - Ļoti jautra.
Jā. Sveiks, Deiv!
Tātad pirmīt es gribēju teikt...
- Nē. - Nē.
Dabū mani prom no šejienes!
Nē. Mani tajā neiepin!
Neiepīšu.
Es atvainojos. Man jāaizbrauc uz Kevina biroju parakstīt šo papīru.
Kaut kāda problēma. Viņš paskaidros.
Man vajag, lai Pols šo paraksta
notāra klātbūtnē. Vienīgais, ko pazīstu, nespēj paiet, tāpēc jābrauc pie viņa.
Ļoti traģisks stāsts.
Apžēliņ!
- Čau! - Vai tas ir Maks?
Pasveicini no manis! Un "Maks" ir stulbs vārds.
Kā tev iet?
Te ir īsta elle.
Dereks mani spīdzina,
un Konors atkal kļuvis neciešams.
- Mamm? - Jā, mīļumiņ?
Drīkstu skatīties TV tavā istabā?
Protams. Es tevi ļoti mīlu.
Ak dievs! Tāds mīkstais! Kā iet tev?
Gatavojos uz ļaunāko, bet tu zini - mēs to varam.
Mēs esam stipras melnās sievietes.
Nu labi. Es tev neko neteikšu, bet tikai šoreiz.
- Sapratu. - Atā!
Domā - tāpēc, ka tev ir tā milzīgā ūdens pudele,
esi par visiem labāka?
Kas jums par daļu, Beilija kungs!
Velns!
Gaidi, kad atsūtīs ielūgumu,
vai aizmirsi, ka šī ir tava māja, ja nekad nebrauc?
Piečakarējies man jau uz lieveņa?
Viņa no sava lieveņa piečakarējas visiem.
- Aizverieties! - Jā, klusu, Beilija kungs!
- Nolādēts! - Nolādēts!
Izskaties kā Šļakatu kalna operatore.
Tēt, vai neskatīsies?
Nē. Bet tas izklausās un ož apbrīnojami.
Gatavs.
- Ko "TL" nozīmē? - Tie ir mammas iniciāļi.
Ei, kā tur bija ar mammas tetovējumu?
Vai skelets uz skeitborda nozīmēja ko īpašu?
Vispār nozīmēja gan.
To, ka tonakt viņa bija ļoti piedzērusies, tāpēc...
Gribat arī jūs? Par vienu maksājat, otrs par brīvu.
Bonusa tetovējums mani diez ko neinteresē.
Tēt, tas man nozīmētu ļoti daudz, ja mums abiem būtu uztetovēti mammas iniciāļi.
Vai nu gribi, lai vainīgs jūtos es?
Lūdzu!
Pie velna!
Nu, kas tur pie tevis notika?
- Nē, paldies. - Nu beidz! Vari man izstāstīt.
Esam zem klusuma kupola.
Vai kādreiz esi savu partneri krāpis?
Nezinu, cik daudz zini par geju kopienu Kalifornijā,
bet mēs ļoti atbalstām monogāmiju.
Nu, '60. gados bija pretēji.
Vai tiešām?
Tavai zināšanai - es nekad neesmu krāpis Čārliju.
Mēs ar Sūzanu apprecējāmies nejēdzīgi jauni.
Un tieši, kad piedzima Mega, sākās mans karjeras izrāviens.
Grāmatas, izbraukuma lekcijas - tas viss.
Mēs atsvešinājāmies.
Tātad tu biji tipisks.
Man nevajag, lai iesaisties manā stāstā.
Jā, nuja.
Mēs stipri sastrīdējāmies. Nerunājām dienām ilgi.
Un tad kādu rītu viņa piezvana uz manu viesnīcas numuru un atvainojas,
bet viņa nezina, ka manā gultā ir cita sieviete.
Šoks.
Atvaino!
Es atzinos, un viņa - viens un divi - paņēma Megu prom.
Man bija tik liels kauns, ka es pat īsti necīnījos.
Nav ne jausmas, kāpēc viņa grib atjaunot sakarus tagad.
Kāpēc tu viņai nepajautā?
Ja tam ir kāds sakars ar pagātni, mani tas neinteresē.
Tātad esi nobijies.
Es neesmu nobijies.
Esmu nobažījies.
Labs sinonīms vārdam "nobijies".
Man patīk sāpes.
Skaidrs.
Tagad aizved mani mājās, Kevin!
Tēt!
Vai tā ir viena adata?
Viena adata? Vai tā ir viena adata?
Atbildiet! Vai tā ir viena adata? Gribu zināt, cik adatu tur ir.
Ar viņas acīm ir galīgi slikti.
Vajag kataraktas operāciju.
Baidos, ka viņa savainosies.
Un viņai vienmēr ir ārā pups.
Mammai pupi vienmēr ir ārā. Viņa ar tiem lepojas.
Un viņa ir stūrgalvīga. Varbūt manī pat neklausīsies.
Nu beidz!
Viņa teiks: "Gabij, manu eņģelīt!
Esi nogurusi? Nāc uzliec galvu uz mana plikā pupa!"
Nuja.
- Klāt mans eņģelītis! - Mammu!
- Kāds prieks tevi redzēt.
Tavi mati izskatās lieliski!
Redzi? Es teicu, ka acis nerāda.
Ak dievs! Apklusti!
Tā ir 15 minūšu gara kabineta procedūra. No kā tu baidies?
Zinu, ka viņi atgriež vaļā acābolu.
Kā citādi lai viņi tiek iekšā?
Es negribu viņus tur iekšā.
Tad vairs nebrauksi pie stūres.
- Tā. - Ar ko tu runā...
- Pa, pa. Mamm! - Uz ceļa esi bīstama.
Ko?
Mamm, vai, lūdzu, uztaisīsi operāciju? Manis dēļ?
Labi. Tevis dēļ.
Bet negribu nekādu acs apsēju. Neesmu jau nekāds pirāts.
Tā. Tu pasaki "paldies",
un es pateikšu "lūdzu".
Ej ieskrieties, Gabij!
Lūdzu.
Patversme neizmanto manas suņu bildes.
Esot vieglāk nobildēt viņus ar telefonu un ielikt internetā.
Spēj noticēt?
Ak tā.
Zinu, ka tev patīk mani sodīt ar nerunāšanu,
bet atceries - ja tas ir ilgāk par divām dienām, man tas iepatīkas.
Runāšu nedēļas nogalē.
Sasodīts! Ierunājos.
Ei, Konor!
Es tā padomāju par Sameru -
kāpēc tu vienkārši nevarētu būt pateicīgs par brīnišķīgajām
un emocionālajām deviņām dienām, ko bijāt kopā?
- Desmit. - Vēl nozīmīgāk.
Bet tev jāatgriežas koledžā pozitīvā noskaņojumā.
Semestris sāksies drīz, vai ne?
Nodarbības sākās pirms nedēļas.
Es tik labi pavadīju laiku ar Sameru,
un nu man liekas, ka jāpaliek, lai to atrisinātu.
Lūdzu, nedusmojies!
Šķiet - dusmojies.
Es nedusmojos. Bet man vajag svaigu gaisu.
- Sveika, Liza! - Ak dievs! Viņš ir visur.
Paskaties! Mums ar Alisi ir vienādi tetovējumi.
Tijas iniciāļi.
Sākumā domāju - būs jocīgi, kad atsākšu randiņot,
ka man uz rokas būs citas sievietes iniciāļi,
bet tad sapratu, ka tas ir foršs veids, kā pateikt, ka mana sieva ir mirusi.
Ne tagad, Džimij.
Viss kārtībā?
Zeme izsauc Liziju.
Lizij, tev viss labi? Lizij!
Tu nevari izbeigt, ja?
Labi. Vai zini, kā Alisei radās doma par sīku tetovējumu?
No manis. No maniem sīkajiem tetovējumiem.
Mēs to izdomājām tolaik, kad es viņu audzināju tavā vietā.
Un vai zini, ko es tikko uzzināju?
Konoram ir sākusies skola, bet viņa tur nav,
tāpēc ka viņš manā virtuvē raud, jo tava meita ar viņu pārgulēja
un uzspridzināja viņa dzīvi.
- Ak vai! - Ak vai!
- Tā es neizklausos. - Tieši tā tu izklausies.
Paklau! Konors ir tas, kurš krāpa.
Vai tiešām domā, ka ir tāda pasaule, kurā Konors var izvēlēties, ar ko kniebties?
- Nē. - Man liekas - es nojūgšos, Džimij.
Un ik reizi, kad es tā jūtos, to sākotnēji ir izraisījis viens cilvēks.
Jā. Tu.
Un liels paldies, ka ievedi manā dzīvē Šonu,
lai es varētu izveidot uzņēmumu un atrast dzīves jēgu.
"Atrodi dzīves jēgu, Liza!"
Nu tas viss ir pārvērties par milzu sūdiem, kas man jāizstrebj.
- Nav mana vaina, ka tu aizbrauci... - Es neesmu beigusi.
Tu totāli sačakarēji mūsu draugu loku ar savu nogribējušos peni.
Varbūt tas nav skumjš un egoistisks, bet tā nogribējies!
- Tas nekas. - Un tad
tu salecies ar Pemas celtnieku brigādi.
Nu viņi met pudeles mūsu pagalmos.
Un parasti Dereks man sabrukumā palīdz,
bet tevis dēļ viņš ar mani nerunā,
un kaut kāda iemesla dēļ šoreiz man tas nepatīk.
Par to es tev atvainojos, un tu man piedevi.
Tev nav piedots. Nekas tev nav piedots.
Un tu pats esi vislielākais nepiedevējs.
Bet tev vienalga. Tu neko tur nemaini.
Kā ar Gabiju.
Man beidzot bija forša draudzene.
Es pat izlielījos ar viņu visiem, kurus neciešu,
bet, tā kā viņa te vairs neparādās,
viņi netic, ka viņa ir īsta.
Un jā - varbūt es pateicu, ka viņa ir divus metrus gara,
bet viņu aizdzini tu un neko lietas labā neesi darījis.
Tu tikai sēdi
un gaidi, kad kāds atjās baltā zirgā
un visu tavā vietā nokārtos, jo tā tu vienmēr dari.
Jā? Vai tad ne?
Ej ieskrieties, Džimij!
Šī bija jauka diena.
Ja esat gatavi adoptēt, man jums ir daži jautājumi.
Un atcerieties - nepareizu atbilžu nav.
Tā. Pirmkārt, vai ir kādas vēlmes attiecībā uz rasi?
Kāds ir Pedro Paskāls?
Varbūt dažas atbildes tomēr ir nepareizas.
Tā. Nākamais jautājums.
Vai jūs būtu gatavi ņemt bērnu ar medicīniskām problēmām,
kam vajadzīga papildu aprūpe?
Protams.
Nē.
Es jūs redzu.
Varat vienkārši teikt nē. Daudzi slikti cilvēki saka nē.
Man ir jautājums.
Ja nu tas bērns mani nepieņem?
Varēsim sūtīt atpakaļ?
Nu, atteikties nav iespējams, bet 30 dienu laikā var apmainīt.
- Tiešām? - Nē. Tas taču ir bērniņš.
Vai tā būs visu laiku?
Pie tā pierod.
Diez vai man izdosies.
Tātad tu sevi apkaunoji, izturoties kā tu?
Kāpēc tā ir mana vaina?
Tāpēc, ka tevis dēļ es baidos, ka beigās man būs atsvešināta meita
un bijušais, kas ar mani nerunā.
Vienkārši parunā ar bijušo!
Tu pat nezini, kāpēc viņa ir te.
Varbūt viņa ir atradusi miljardu vērtu gleznu un pusi dabūsi tu.
Tā var būt priecīga ziņa.
Sūzan!
Kāpēc tu esi te?
Manai draudzenei nesen diagnosticēja Pārkinsona slimību.
Pēc dažiem mēnešiem viņa nomira.
Un man likās, ka mums vajadzētu vēlreiz aprunāties, pirms nomirsti tu.
Tev bija taisnība.
Priecīga ziņa.
Man patīk. Tu varētu to pārdomāt,
un tad nākamnedēļ papētīsim dziļāk.
Labi. Paldies, pasniedzēja Evansa.
Labi. Atā!
Pasniedzēja Evansa?
Labi. Vai vari, lūdzu, pirmdien aizbraukt uz slimnīcu pēc mammas?
Būtu superpateicīga. Paldies.
Nē, vispār nevaru, tāpēc ka man visu dienu būs klienti
un tad jāvada nodarbība.
Kāpēc? Ko darīsi tu?
Atvaino! Man nedrīkst būt dzīve?
Izbeidz! Tieši tādēļ tu te dzīvo.
Nē, es te dzīvoju, lai mammai palīdzētu un vadātu viņu uz dialīzi.
Vai zini, kā ir - par kādu rūpēties bez pārtraukuma?
Jā, zinu, jo, kad augām, to darīju es.
Mēs visi.
Vai zini, cik tevis dēļ esmu upurējusi?
Vai zini, cik reižu netiku uz skolas dejām,
tāpēc ka mums vajadzēja vadāt tevi uz rehabilitāciju?
Būtu dejojusi ar tik daudziem čaļiem!
- Tev viss bija normāli. - Vienalga.
Aiztaupi man šo žēlošanos, ja? Tagad ir pienākusi tava kārta.
Zinu - pēdējos gadus par mammu rūpējos es,
jo man jāizpērk grēki.
Visi manis dēļ izgāja caur elli.
Tikai nedomāju, ka man par to būs jāmaksā visu atlikušo dzīvi,
kamēr tu varēsi dzīvot savējo.
Nav nekā, ko teikt? Man likās - tev maksā par runāšanu.
Vispār man maksā par klausīšanos.
Es no tevis izvairījos, jo esmu gļēvulis.
Tā es neteiktu.
Kā tu teiktu?
Riktīgs draņķa mīkstpēdiņš.
Tā ir labāk.
Godīgi sakot, man likās, ka tu brauc šurp, lai liktu man justies vainīgam.
Bet, ja es darītu tā, kā pats mācu,
man tiešām vajadzēja tevi sagaidīt labvēlīgāk.
- Laba doma par šīm knaiblēm, tēt. - Jā. Perfekti izņem garnelēm zarniņu.
ATVAINOJIET - SLĒGTS
Jā. Un es negribētu to darīt ne ar vienu citu kā tevi.
Labi.
Klau, es gribu ar tevi par kaut ko parunāt.
Nesen es tev sekoju līdzi uz mājām.
- Redzēju, ka dzīvo pie psihoterapeita. - Jā.
Kas īsti notiek? Es nedusmojos - vienkārši gribu saprast.
Es gribu, lai mēs būtu viens otra tuvumā,
kamēr vēl varam.
Vai atceries Megas garlaicīgās skolas ludziņas?
Mēs mēdzām padot apkārt blašķi un spēlēt iemalkošanas spēli.
Ik reizi, kad kāds bērns paurbināja degunu, mēs iedzērām.
Mazo ķēmaraušu dēļ kārtīgi pielējāmies.
Kā mēs līdz šim nonācām? Kāpēc mēs vispār nespējam būt kopā?
Tāpēc, ka es krāpu.
Un visu sačakarēju.
Es nespēju piedot sev pats, tad kā gan man varētu piedot tu?
Pol, tev ir piedots.
Apžēliņ, es piedevu tev jau sen.
Tu varēji man to pateikt.
Tas nu gan nebūtu jautri.
Jā, tu biji kretīns, bet mani kaitināja tavi panākumi.
Un zinu, ka sarežģīju tev dzīvi.
Te visiem viss labi?
Mums viss kārtībā.
Runājaties.
Tas ir labi.
Bet, lai ko mēs viens otram nodarījām,
mēs radījām Megu.
Un viņa ir lieliska.
Jā, ir gan.
Un nu Meisons. Spēj noticēt, kā mums paveicies?
Kā ar Deivu?
Es taču viņu nepieminēju, ko?
Sūzan, paldies tev par šo.
Un viņiem.
Kad apkārt ir tik daudz savējo un mīlestības,
piedot ir pats vieglākais.
Un es lūdzu, lai palīdzi. Varbūt neizdarīju to pareizi, bet...
Laikam bija sajūta, ka esi mani pievīlis, un es nezināju, kā tev to pateikt.
Varbūt negribēju tev to teikt.
Es zināju, ka tā būs.
Sasodītie psihoterapeiti!
Vienmēr liek vainot vecākus.
Neviens nav licis tevi vainot.
Kas bija tas sliktais, ko izdarīju?
Vai tie 23 gadi, kad mīlēju tevi, lai vai kas?
Vai tas, ka iztērēju savus iekrājumus, lai būtu ar tevi šajā sasodītajā furgonā,
lai gan man ir pilnas slodzes darbs?
Pasaki, kā es tevi pievīlu.
Pasaki!
Tieši tā.
Pataupi šīs blēņas kādam citam!
Džimij, ko, ellē, tu te dari?
Lai tu zinātu, ka mani nolūki ir tīri.
Velns parāvis, vecīt!
Velns! Tā ir kļūda. Domāju, ka man ir melnas apakšbikses.
Klau! Esmu te, jo domāju, ka tev noderētu atbalsts.
Un nezin kāpēc es tavai mammai un māsai tiešām patīku.
Tāpēc, ka es viņām teicu, ka tu esi lielisks.
Man diez ko labi neizdodas likt tevi mierā.
Un es labošos.
Ja tagad nav īstais brīdis, es sapratīšu un tīšos prom.
Nāksi iekšā, vai kā?
Un Kortnijai pietiek nekaunības uzbraukt man,
it kā es turētu viņu gūstā vai ko.
Spēj noticēt?
Kas notiek?
Es atbraucu šurp, lai tevi atbalstītu,
bet tu arī teici, ka draugi otram saka taisnību.
Tas ir šausmīgi. Drīkstu ieskriet dušā?
Nē. Spļauj laukā!
- Māsai taisnība, Gabij. - Ak dievs! Ej galīgi!
Beidz! Tā ir. Viņai taisnība. Tu zini.
Nolādēts!
Atvaino!
Gribi, lai tagad tinos prom?
Labs mēģinājums.
Vakariņas būs kā zobu sāpes, tāpēc tu paliksi.
- Vai viņas zina, ka mēs gulējām? - Nē.
Būs, ko pateikt neveiklā brīdī.
Muļķis.
- Sveika! - Sveika!
Es pasūtīju tev tako, bet viņi sajauca pasūtījumus,
tāpēc te būs zīmola CVS robitusīns un deguna poru tīrīšanas sloksnītes.
Izklausās, ka būs jautrs vakars.
Man tiešām žēl, ka visu sačakarēju.
Tu sāpināji Konoru, un viņu es mīlu vairāk par visiem pasaulē.
Bet tu esi otrā pēc kārtas, ko mīlu.
Tev ir vēl divi dēli.
Ko pateicu, to pateicu.
Mums ar tevi viss būs kārtībā, ja?
Tev ir akmens. Man tikai vajag mazliet laika.
Labi.
- Vai ar šo laiku pietika? - Gandrīz.
Kā redzat, fotovoltisko absorbciju var uzlabot
ar pusvadītāju materiāliem, kas pielāgoti konkrētajam spektram.
Man jāpiemin šie...
- Ko jūs! - Jā, bērns.
Pieliku arī cukuru.
- Tas noteikti ir Gouda. - Noņem elkoni no galda!
- Jā. Noņem elkoni... - Ak debess...
Atkritumus izveda jau no rīta.
Kāpēc jūsu miskastes vēl ir uz ielas?
Kāpēc esat mūsu zālienā?
Mēs ar jums to neapspriedīsim.
Pats esat miskaste.
Jā. Ejiet ieskrieties, Beilija kungs!
Nē, tā ne.
Izrādi tam vīram cieņu!
Viņš ir veterāns. Atvainojies viņam!
Jā, kundze.
Es atvainojos, kungs.
Paldies par jūsu dienestu.
Nu re. Labi.
Tagad pazūdiet no šejienes! Jukušais.
BĀRS
Tas stulbenis. Jā.
Kas, pie velna?
Aizmirsāt to.
Nekusties ne no vietas, ja negribi, lai tevi noslāna.
Liela kļūda.
- Tiešām to gribi? Nāc dabū! - Jā. Un viņš nāk.
Tulkojusi Inguna Puķīte