I har ikke set Summer vred.
Hun er skræmmende. Hun kan godt finde på at dræbe mig.
Lad hende bare prøve. Så giver jeg hende et æselspark i fissen.
I guder, Gaby. Det er hendes bedste veninde.
Det ved jeg, men Alice skal vide, hvis side jeg står på.
Jeg elsker dig.
Vi har alle knaldet vores venindes fyr i highschool.
Her var det min veninde Shaunas fyr, Justin.
Vi blev kun tættere knyttet af, at han græd, når han kom.
- Hvad er der galt med det? - Okay.
- Men du og Summer elsker hinanden. - Ja.
Det skal nok gå over. Bare giv det tid.
Du har ret.
- Godt, du er tilbage. Jeg elsker dig. - I lige måde.
Jeg sagde det samme, Alice. Du sagde, jeg var en uforstående nar.
- Det lyder klogere, når Gaby siger det. - Jeg forstår.
- Hej! Hun er tilbage! - Jubi!
Jubi!
- Hvor er jeg glad. - Det er jeg også.
Vi er tilbage!
Ja, det har vi gjort.
Skide være med din kaffe. Jeg henter champagne.
Ja, champagne.
Plejede jeg at nyde det her?
Summer siger, hun ikke kan tale med mig,
fordi hun har travlt med at kneppe alle mine venner.
Åh, skat. Hun knepper ikke Daniel. Han har virkelig små hænder.
- Mor... - Drop nu al den jammerlige selvynk.
Ved du, hvad jeg har besluttet? Du tager i skole i morgen. Punktum.
Hele mit liv har du blandet dig i alt.
Og nu har jeg rent faktisk brug for dig, og så vil du ikke hjælpe mig?
- Du er så... - Det vover du lige på.
- Han kaldte mig en King-Kong-kælling. - Og han trækker stadig vejret?
Jeg bad ham passe på. Ellers kvæler jeg ham og laver et nyt barn magen til.
- Jeg har stadig ægløsning. - Det siger jeg videre.
Efter lidt sprut har jeg glemt det. Skål.
- Skål. For Connor. - Skål.
Undskyld. Hallo?
- Det er gode sager. - Boblende.
Hvad?
- Hej. - Hej.
- Hvordan har han det? - Han har fået svære klø.
Han har brækket benet. Han er blevet opereret.
Før I går ind, må jeg hellere advare jer...
- Hvad? - Han er pisseskæv.
Se, hvem der kommer der. Mit yndlingsband, Gaby og de hvide frelsere.
- Det var sjovt. - Syng et eller andet.
Jeg er et spøgelse.
- Hvor meget medicin har de givet ham? - Det virker som meget.
Det var mig. Jeg gemte mig under dynen.
- Ja, det kunne vi se. - Virkelig flot.
- De har puttet en slange i min pik. - Heldige dig.
Ham, der puttede den derind, var flink.
Hvis du har brug for en slange i pikken, kender jeg den bedste pikslangefyr.
Giv mig hans navn.
Man ved aldrig.
Han hedder Lawrence.
- Lawrence er opdigtet. - Næh.
Du skal bare vide, at vi alle er her for dig.
Du og Paul er der altid for mig.
Og se, hvor godt det går. Tak, Kæmpehoved.
- Kæmpehoved? - Det hænger ved.
Liz, den bedste forretningspartner, der nogen sinde har forrådt mig.
Du lavede en Blind Side på mig, og så snørede du mig.
- Så for satan. - Hvad laver du her, Jimmy-knepper?
Nu skal du høre her: Jeg er ikke længere en Jimmy-knepper.
Én gang Jimmy-knepper, altid Jimmy-knepper.
Han har ret.
- Det har jeg hørt. - Gider du lige?
- Åh nej. - Mor, hun forsøgte at kysse mig.
- Helt ærligt! - Alice?
Nu kysser hun med den sære nabodreng.
- Hov! - Ja, den lille nørd er sær.
Hej.
Den lyd spiller i mit hoved, når jeg besøger venner på hospitalet.
Brian, pas på. Han er skæv og lidt af en mobber.
Åh gud! Det er verdens bedste advokat! Jeg elsker dig virkelig.
Jeg elsker også dig.
- Hvor er det rart. - Hvad fanden, Sean?
Men du bør ikke få et barn. Du bliver en rædsom far.
Så for satan.
Nu er det min tur.
Sut pik, Pam.
Hvor var den god.
Jeg vil tale med min far. Er han her?
Skat, far var her, men var nødt til at gå.
Jeg synes faktisk, alle skal gå. Han skal hvile sig.
- Ja. - Vi kommer igen om et par timer.
- Okay, Kæmpehoved. - Det passer til min krop.
Det er alt for stort.
Må jeg lige tale med jer?
Da han fandt ud af, Sean havde været oppe at slås, blev Tim vred og gik.
Sean skal ikke vågne uden sin far her.
Måske kan I tale med ham. Er det noget, terapeuter gør?
Ikke sædvanligvis.
Men der er en ny banebrydende teknik, som hedder at jimmy'e.
Nej. Vi er her for Sean, og vi vil gerne hjælpe dig.
Men det, du beder om, er ikke noget, vi gør.
Jeg forstår. Tak, fordi I kom.
Hold os opdateret.
Jeg prøvede at finde vinduet, hvor man kan se nyfødte. Det findes ikke.
De ligger i et lokale, som er lukket for offentligheden.
Man skal kende forældrene. Hvor latterligt.
UNDSKYLD. LOUIS
Hvorfor har de fjernet...
Hej. Jeg kan stadig godt køre dig hjem, men vi skal forbi renseriet.
Jeg kan godt give dig et lift.
Ja, men renseriet deler tyggegummi ud.
- Nå... - Fristende.
- Jeg vælger Brian. - Mere tyggegummi til mig!
- Men tak. - Vi ses.
Hvor er min kaffe?
Jeg sagde, jeg ville købe kaffe.
Men jeg ringede til Seans far. Og han har åbenbart blokeret mit nummer.
Jeg spurgte moderen, hvor han kunne være. Og hun sagde, at når Tim er stresset,
tager han ud at fiske ved Lake Balboa.
Hvad siger du? Lad os finde ham og få ham med tilbage.
Jeg skal ikke ud at jimmy'e en klients far.
Du brugte Jimmy som et verbum.
Du brugte det nedsættende, men du brugte det.
- Det tæller ikke. - Jo, det gør.
- Nej. - Jo.
- Nej. - Nej.
Du skal ikke Snurre Snup'e mig.
Du vil gerne jimmy'e.
Du tror bare ikke, du kan, fordi du så ville indrømme, at vi to...
Vi er to alen af ét fantastisk stykke.
Du har lige sagt så mange bekymrende ting, at jeg ikke ved, hvor jeg skal begynde.
Godt. Jeg tager selv af sted. Stig bare ud og tilkald en Lyft.
- Det ved jeg ikke, hvordan man gør. - Det var sådan, du kom herhen.
Pokkers.
Fint. Så tager jeg med. Men kun for at minimere skaderne.
- Det er ikke godt nok. Paul. - Nej.
Paul, du skal indrømme, du gerne vil. Ellers kan du godt stige ud.
- Godt, så lad os jimmy'e den stodder! - Ja! Gudskelov, sagde du ja.
Jeg var bange for, jeg havde spillet for højt spil.
Courtney stjal alle mine teenageår.
Og nu vil hun give mig dårlig samvittighed over mor. Langt ud.
Hvad har du brug for, at jeg siger?
Det ved jeg ikke. At selv om Courtney har fået styr på sit liv,
må jeg gerne presse hende til at blive og tage sig af mor.
Du gør det helt rette.
Og at det er i orden, at jeg ikke tager med til min mors øjenoperation.
Skal jeg også billige det?
Ja. Det er en ambulant operation. Min søster er der også.
Du gør det så godt.
Din mor mister måske et øje. Men er du der ikke, kan hun alligevel ikke se dig.
- Det er så sødt. Kom her. Jeg elsker dig. - Ja, jeg elsker dig.
Og se lige et talent. Du har fået hundene til at se så godt ud.
- Men ham her ser nu lidt selvfed ud. - Han er også løs på tråden.
Han knepper alle og ignorerer dem. Det er et problem.
- Hvad laver I? - Vi ændrer lidt på indretningen.
Jeg er storsponsor, så vi har lukket os selv ind.
Det må I ikke bare.
Jeg ved, I ikke mente, mine fotos passede på hjemmesiden,
men jeg har brug for en sejr. Jeg har mange private problemer.
De involverer børn og madvogne,
og sig det ikke til min nabo, men jeg har ikke ægløsning mere.
Det behøver jeg ikke vide.
Jeg tænkte bare, at du måske kunne se den anden vej og lade mig gøre det her.
Så er du sød?
Fint.
- Jubi. - Tak.
Du tager dem ned, når jeg er gået, ikke?
- Jo. - Makker...
- Det er fint. - Nej.
- Pyt. Jeg tager dem ned. - Nej!
- Pyt. - Det er vigtigt.
Jeg håber ikke, hundene får nye hjem. Jeg håber, de alle ender...
Nej, jeg håber ikke, at de alle ender.
Jeg håber, de får lov at leve. Men jeg håber, du bliver aflivet.
- Nej. - Det mente jeg ikke.
Det mente jeg slet ikke. Undskyld. Jeg håber, du overlever. Farvel.
Liz!
Du følger efter mig.
Tak for den lange, tavse tur.
Skulle det være en anden gang. Dit selskab er en velsignelse.
Du opfører dig så sært, at jeg bliver helt svedig.
Jeg må tale med dig. Og jeg ved ikke,
hvordan jeg skal sige det, som jeg skal sige til dig.
Jeg har brug for en drink. Har du? Skal vi lave martinier?
Klokken er 11.00, og jeg er 17 år, men ja da.
Okay. Godt.
Vi springer ud i det. Godt. Så er det nu.
Jeg har talt med den unge mand...
...som påkørte din mor.
Hvad fanden?
Bare lyt. Det bliver bedre. Det gør det ikke, men lyt.
- Han kom for at aflevere din pung. - Her?
Hvornår? Til huset?
- Talte du med ham eller... - Hvis du spørger løs,
bliver jeg hylet ud af den. Så lad mig spytte ud.
- Spyt ud. - Han kom herhen.
Og jeg sagde: "Hold dig væk fra familien." Og han svarede: "Undskyld."
Men han virkede såret: "Undskyld."
Jeg spurgte, om alt var fint. Han svarede ja, men det passede ikke.
Jeg er inde i en meget empatisk periode, fordi Charlie og jeg vil have et barn.
Bliver det en dreng, skal han hedde Peter Bernadette,
og bliver det en pige, så Bernadette Peters.
Så jeg tog hen på caféen, hvor han arbejder.
Ikke for at besøge ham, men for at spørge, om alt var i orden.
Og hans chef mindede om Tony Soprano, men flottere.
Typen, der kunne give en klø, men også være god til at kysse.
Gid jeg havde et foto. Så jeg spurgte chefen om Louis' tilstand.
Og han svarede: "Du ved, han er vildt deprimeret.
Han er nedtrykt, men det kan man ikke fyre folk for. Skide cancel-kultur, ikke?"
Så kaldte han på Louis, vi talte sammen, og, Alice, hans liv er trist.
Requiem for a Dream- trist.
Og ikke ligesom midterdelen, hvor de nyder heroin.
Slutningen, hvor de er røv mod røv, og man indser, at heroin ikke er sjovt.
Han har ingen venner. Ingen at tale med. Han lider.
Så jeg gik en tur sammen med ham, og vi talte sammen.
For jeg vidste, at jeg ikke kunne leve med mig selv, hvis...
...jeg ikke i det mindste forsøgte at hjælpe. Det var det. Slut.
Og jeg har mødtes med ham regelmæssigt siden.
Og skrevet til ham nogle aftener.
Og han følger mig på Instagram. Det var alt. Din tur.
Jeg vil tale med ham.
Okay. Det er nemmere, hvis du fortæller, hvad du vil sige. Så kan jeg sms'e ham.
Før mig til ham nu.
Ellers fortæller jeg far, at du er blevet venner med ham, der dræbte mor.
- Skal vi tage vand med til turen? - Kom.
Tim? Det er løgn. Fisker du også her?
- Hvordan fandt I mig? - Hvad mener du? Det er vores sted.
Hvad bruger du? En Carolina-rig?
Den er god til bundfiskeri.
Din kone bad os tale med dig.
Han købte den, Paul.
Det var autentisk fiskerslang. Jeg googlede det.
Her er lækkert, hvad? Jeg fiskede også med min far.
Ikke Jimmy. Han hader både.
Da jeg gik i highschool, var jeg ude at rafte og kæntrede.
Strømmen rev mig med.
Det var yderst forvirrende og ærlig talt yderst skræmmende.
Fortæl ham, hvor det skete.
Den dovne flod på Mandalay Bay.
Tim, jeg ved, vi alle er nedslåede.
Det er, som om vi hænger fast i et blylod.
Lad være med at bruge dine nye fiskeriord.
Det lød ellers ret ubesværet. Nej? Godt så.
Det, jeg vil sige, er, at jeg ved, du føler dig overvældet...
- Så du ved, hvad jeg føler? - Undskyld, jeg...
Paul, lad være. Jeg kan ikke lide det.
- Jeg gjorde ikke noget. - Jeg var lige ved at dø, Paul.
Tim, giv os fem minutter.
Jeg skal overveje det, hvis du gør det igen.
Paul, hold op!
- Okay? - Ja, okay.
Åh, skat. Det er jeg ked af.
De billeder var så gode.
- Så du dem overhovedet? - Ja da. Der var et af en hund.
- De var alle af hunde. - Så jeg fik det vigtigste med.
D-tog.
- Hvad? - Hvor er Connor?
Hvis han skal drive den af, kan han lige så godt hente de fotos i min bil.
Han er taget i skole.
- Hvad? Er han rejst? - Ja.
Tænk, at han ikke sagde farvel til os.
Hvad?
Han sagde altså farvel til mig.
For pokker, D-tog.
- Krammede I? - Ja.
Men det var sådan et sært, enarmet makker-kram.
- Sådan et... du ved. - De er så dårlige.
- Du ville have hadet det. - Det er de værste.
- Pis også. Og så går hun. - Ja.
- Det håndterede du elendigt. - Det kunne være gået bedre.
- Hej. - Hejsa. Hvem elsker ikke en akavet visit?
- Kom ind. - Ja. Okay.
Værsgo.
Hej.
- Jeg er glad for, du er her. - Jeg brød mig ikke om sedlen i min pung.
Forstået. Det sker ikke igen.
Vil I have noget at drikke? Noget vand?
Vand er fantastisk. Alice, kan du lide vand?
- Hvad fejler du? - Jeg er beklemt. Væn dig til det.
- Jeg henter noget vand. Vil I sidde ned? - Ja, vi elsker at sidde.
- Hvad taler I egentlig om? - Nå, ikke noget. Bare sport.
- Du ved intet om sport. - Stødende fordom.
- Fint. Hvilke sportsgrene taler I om? - Du ved, pickleball. Matador. Sport.
Jeg håber ikke, I taler om mig.
Det ville jeg aldrig gøre. Det lover jeg.
Hvordan har du det?
Brian fortalte, at du har fået kørekort og er søgt ind på college.
- Du har vist nok at se til. - Han bør ikke fortælle dig om mig.
Han snakker ærlig talt mest om sig selv. Han stiller spørgsmål såsom...
"Klæder det her tøj mig?" eller "Ville et spædbarn klæde mig?"
- Han vil mest vide, om ting klæder ham. - Det lyder rigtigt.
Jeg har lært, at svaret altid er ja.
Jeg er typen, der kan bære alt.
Han blev dømt til at tage tre vredeshåndteringssessioner.
Men det lykkedes jer at gøre min søn snotforvirret.
Nu lader han, som om alt er min skyld, for sådan gør jeres slags.
Så du er ikke fortaler for terapi?
Terapi virker ikke fra dag til dag.
Men med tiden hjælper det med at genkende og ændre problematiske følelser,
tanker og adfærdsmønstre. Hvis du gav det en chance...
Seriøst?
Synes du, det er et godt tidspunkt at ændre hans syn på terapi på?
Skal jeg virkelig minde dig om, Paul, at du er på mit hold?
Tim, måske skal du ikke se os som terapeuter.
Se os som et par fædre,
hvor den ene elsker sin åre meget højt.
Hør her. Jeg har været samme sted som dig. Jeg havde ikke kontakt til mit barn.
Jeg var hendes mor utro.
Da hun flyttede med min datter, kæmpede jeg ikke hårdt nok,
fordi jeg var så flov.
Jeg gik glip af hendes første opvisning. Hendes første menstruation.
- I guder, Paul. - Ja, hvad fanden?
Da min kone døde, kunne jeg ikke engang se på min datter.
Så jeg gemte mig for hende med sprut og piller.
Da hun havde allermest brug for mig, dummede jeg mig.
Og hun taler stadig med dig?
Det er et mirakel, men ja.
Jeg forsøger at bevise mit værd for hende hver eneste dag.
- Så I er begge elendige forældre. - Han er.
Du er virkelig efter mig i dag.
Ved I, hvad politiet sagde?
Sean kæmpede ikke engang imod.
Han lod dem bare tæske løs.
Hvorfor gjorde han det?
Han ville nok skade sig selv.
Jeg tror, han har dårlig samvittighed over, hvor vred han er på dig.
Ham, han elsker allerhøjest.
I skulle have set ham som dreng.
Et lille smilehul. Han smilede altid.
Men da han kom hjem derovrefra...
...var det som at bo sammen med en fremmed. Han var enormt vred.
Jeg vidste ikke, hvordan jeg skulle hjælpe ham. Det gør jeg stadig ikke.
Kom tilbage og tal med ham.
- Nej. - Hør, Tim...
Godt, nu har I sagt, hvad I ville.
Tak for snakken.
Jeg har det værre nu end for en time siden.
- Er det sådan, terapi er? - Mere eller mindre.
Du behøver ikke tale med ham. Men det bør du.
Kom, Jimmy. Lad os smutte.
Jeg har drukket mit vand. Hvad sker der nu?
- Du må gerne gå, hvis du vil. - Jeg ved ikke, hvad jeg vil.
Jeg føler, vi har fået en afslutning.
Føler I, det er afsluttet? Afsluttet?
- Seriøst? - Beklemt. Jeg advarede dig.
Brian sagde, du skrev mig et brev.
Hvad stod der?
Jeg kan ikke huske det ordret, men det var noget i stil med...
"Hej, møgfjæs.
Du dræbte min mor, ødelagde mit liv og fik min far til at miste forstanden.
Og det er alt sammen, fordi du er en egoistisk dranker.
Folk behandler mig anderledes. Jeg har mistet venskaber på grund af dig.
Og når jeg vågner, er den eneste, som jeg vil tale om det her med,
her ikke længere, og hun kommer aldrig tilbage, og det er alt sammen din skyld."
Det er et godt brev.
- Kan du fortælle mig noget om din mor? - Hvorfor?
Jeg kendte hende ikke.
Jeg kender kun... slutningen.
Kan du huske, da hun fik fjernet sin visdomstand og...
Hun vågnede af narkosen og pralede med, hvor blød hendes numse var.
- Brian? - Hvad? Hun bad sygeplejersken mærke.
- Den historie ville jeg ikke fortælle. - Du har ret. Undskyld.
Hvilken ville du fortælle?
Hej. Jeg vil bare høre, om du har det godt.
Ligger du i badekarret og er deprimeret omgivet af dine hundefotos?
Nej, jeg er nede at pumpe jern.
Der er meget ekko i træningscentret. Det lyder plisk-plasket.
Jeg har det fint. Mine problemer er ikke ægte.
Hvad har jeg at klage over? At min yndlingsvippedame er bortrejst,
så jeg må gå til den næstbedste vippedame?
Liz, det må du ikke gøre mod dig selv.
Det er ægte nok. Passer du ikke på, rammer det dig.
Hør så her. Nu stiger du ud af badekarret og leger med dine sten.
Kom så. Lad mig høre dig trække proppen op.
- Nej. Her er trygt og varmt. - Vi laver en aftale.
Du stiger ud af badet og gør dit bedste. Så tager jeg med til min mors operation.
Siger du også til din søster, du afskærer hende fra at have et liv?
Hvad? Kom ikke for godt i gang. Træk så den prop op.
Lad mig høre.
Dygtig pige.
- Tak. - Godt. Farvel.
Hej.
- Er begge mine piger her? - Nej, mor. Det er kun mig.
Rend mig.
Jeg er her, mor.
Klarede jeg det godt?
- Ja. - Rigtig godt.
Og min yndlingskasket fløj af i Space Mountain. Jeg blev så ked af det.
Så min mor tog mig med hen til butikken
og købte tre Fedtmule-hatte.
Jeg blev rasende, for de lignede ikke min kasket.
Den fik mig til at se sej ud.
Men hun sagde, at det ikke handlede om hatten.
Det handlede om, hvordan jeg havde det med den på.
Hvilket var løgn, for jeg lignede en klovn med den Fedtmulehat.
Men hun så sej ud med den.
Hun kunne bære hvad som helst.
Ja, det var en god dag.
Hun lyder rar og sjov. Den kombination finder man sjældent.
Det var hun.
Gud, hvor jeg savner hende.
Hvem er den kvinde?
Det er Sara. Hun var...
...min forlovede.
Hun er køn.
Vi er...
Hvorfor købte hun tre hatte? Din mor. Hvorfor købte hun tre hatte?
Da vi løb hen til forlystelsen, stødte min mor ind i en dreng.
Og drengen tabte sin is og græd.
Drengens mor sagde, det var i orden, men min mor var ked af det.
Så hun købte den sidste, i tilfælde af at vi fandt drengen igen.
Vi ledte overalt.
Fandt I ham?
Ja. Det var alle tiders.
Det havde jeg glemt. Tak.
Jeg har tænkt meget på, hvad jeg ville sige til dig.
At jeg gerne ville forklare alt. Hvorfor jeg sad bag rattet.
Hvor meget jeg fortryder det.
Men intet af det betyder noget.
For det skete. Og det var alt sammen min skyld.
Og intet kan rette op på det.
Jeg kan kun sige, der ikke går et sekund, hvor jeg ikke tænker på hende.
Eller dig. Eller din far.
Jeg tænker på jer... hele tiden.
Jeg er skideked af det. Jeg ville ønske, jeg kunne gøre det om.
- At jeg kunne gå tilbage og... - Jeg tilgiver dig.
Hvad?
Jeg tilgiver dig.
Det ville min mor have gjort.
Tak.
Jeg havde ikke...
Tak.
- Jeg smutter. - Hvorhen?
Der er åbnet en ny butik. Jeg vil se på bælter.
Det er ikke en bæltebutik, men jeg regner med, de har nogle.
- Jeg krydser fingre. - Ja. Du er dejlig.
Du...
Glem det. Ikke noget.
Hvad? Du kan sige alt til mig. Det plejer du.
Jeg har det, som om... Jeg ved det ikke.
Er du nogen sinde ved siden af dig selv? Som om du er under vandet?
Det er dumt.
Det med hundefotografierne ramte mig virkelig hårdt.
Og jeg savner madvognen. Og jeg elsker vores hus. Det ved du.
Men det føles en smule tomt uden drengene.
Der er mindre larm.
Ja. Der lugter bedre.
Ja. Okay. Skulle vi købe dig en anden madvogn?
- Jeg stemmer for toast. - Det ville jeg faktisk kunne lave.
Ved du hvad? Jeg har det skønt. Mor dig med bælterne.
Storartet. Vi ses senere. Jeg elsker dig, skat.
Elsker dig.
Gud, hvor har jeg meget nervøs energi.
- Skal vi tage på Dave & Busters? - Ja, for fanden. Vent, Brian.
Jeg ved, jeg skældte dig ud tidligere,
men jeg er taknemmelig for at du tog kontakt til ham.
Ja, det var bestemt nyt for mig.
Alligevel.
Nogle gange er det nemt at se, når nogen har brug for hjælp.
Det fremgår tydeligt.
Jeg forstår ikke, hvorfor hun skulle blive efter en operation for grå stær.
Jeg bestak lægen til at beholde hende, så du kunne få en friaften.
- Du er min helt. - Og du skulle se mit nye hus.
- Ja. Her er blæret. - Ja, selvfølgelig.
Fisefornemt. For dyrt.
- Du har bare ikke væglamper. - Jo, jeg har masser af væglamper.
Skulle jeg bare med, så du kunne blære dig?
Ja. Lidt.
Det er ikke den eneste grund.
Courtney, jeg sætter dig fri.
Hvad fanden betyder det?
Det, jeg forsøger at sige, er...
Jeg ved, hvor meget du gør for mor. Og at du sled for at få styr på dit liv.
- Jeg er stolt af dig. - Tak.
Jeg har frygtet, at hvis du skred, så ville mor bede mig træde til.
Og for at være ærlig ved jeg ikke, hvordan jeg skal svare ja eller nej.
Men det er ikke dit problem. Det er mit.
- Du har udstået din straf. Og mere til. - Ja, jeg har.
Jeg beder dig kun om at give mig tid til at finde ud af, hvad jeg gør med hende.
Og derefter skal du bare ud herfra, ikke?
Skål for det.
- Hvor lang tid skal du bruge? - Pas. Tyve år?
- To dage. - Otte år.
- To uger. - Tre måneder. Bare giv mig tre måneder.
Aftale.
Hvordan har du det, knægt?
- Det gør stadig ondt overalt. Men bedre. - Ja.
Min mor sagde, I har talt med min far. Er han her?
- Manner. Fædre er svære. - Ja.
De stiller ikke altid op, når man ønsker det.
Men det skal nok komme. Se mig. Det tog mig et år.
- Hej. - Det var langt hurtigere.
Hej, far.
- Lad os give dem lidt privatliv. - Tak.
Vi ved begge to, at jeg ikke er særlig god til at tale om følelser.
- Det er fint. Du behøver ikke sige noget. - Nej, lad mig tale.
Da du sagde, jeg havde svigtet dig...
...gik jeg i forsvarsposition...
...fordi du havde ret.
Sean. Jeg er virkelig ked af det.
Det er i orden, far. Alt er godt. Det skal nok blive godt.
Ja.
Vi skal have dig ud herfra, så du kan komme med ud at fiske.
Du kommer ikke til at breakdance lige med det samme.
- Få mig ikke til at le. - Kan du huske den fase?
Hvor er det rørende.
- Hold op med at se på dem. - Paul, det er et bevægende øjeblik.
Jeg er glad. Hvad end han gør ved sin søn, vil jeg gøre ved dig.
Det der skal du ikke gøre.
Hold op. Hold op.
Paul, hvis du ikke vil have det, kan du trække den til dig.
Jeg trækker den ikke til mig. Du skal lære om grænser.
Han bad om det. Jeg stiller ikke spørgsmål. Jeg arbejder for ham.
- De er fantastiske. - Hold op.
Min makker er en flot fyr, men hver gang jeg tager et billede, slikker han sin røv.
Hvis man kan. Men det er nu fotografens skyld.
- Synes du... - Ja.
Så hjælp mig.
Han er her. Du har dit kamera. Lad os gå hen i parken.
- Hvad? Lige nu? - Ja. Lige nu.
Ja, hvorfor ikke?
Skønt. Lad os gøre det. Kom, makker. Han har heldet med sig i dag.
- Pas på. - Han er så nuttet.
Tekster af: Cecilie Hassenkam