Alisa vis dar žiauriai pyksta.
Žinau. Nekas.
Jei ji nori bendrauti su tuo tipu, tegu.
Teks su tuo susitaikyti. Bet tai nereiškia, kad privalau.
Suprantu. Aš tavo pusėje.
Dėkoju, bet žinau, kad Alisa tau itin svarbi.
Ar liksi mano pusėje, jei ji bus šalia?
Žinoma. Be problemų.
Gerai.
Nesuprantu, ko ji iš manęs nori.
Aš noriu, kad padarytum daugiau.
Turi padaryt daugiau.
Matau, kaip Luisui vis dar sunku.
Tu padedi kas antram planetos žmogui. Kodėl nepadedi jam?
Kas per šūdas, Džimi?
Liz, smagu buvo pasimatyti.
Taip, man metas.
Jei jam taip sunku, tegu pasikalba su kuo nors.
Tėti, juk žinai, kad jei kalbėtum tu, būtų visai kas kita.
Mama būtų jam padėjusi.
O aš nepadėsiu.
- Gerai. - Todėl liaukimės šaukę, gerai?
Žinau, kad šaukiu aš vienas, todėl liausiuosi.
Nesvarbu.
Man vis tiek labiau liūdna nei pikta.
Alisa, prašau, nereikia.
Tu nesi toks, kokiu maniau tave esant.
Atleisk, kad taip greit pasidaviau.
Rimtai, Liz?
Šūdas.
Ne, paskutinįkart visos buvom susitikusios tavo dukters vestuvėse.
- Pameni? - Taip.
O Dieve. Gerai tada pašėlome.
- Labas. - Labas.
Kas čia vyksta?
Organizuojame grožio konkursą?
Kas šie sušikti žmonės?
Kai nusprendėme kartu gyventi, juk žinojai, kad turiu draugių?
Taip. Tik nenorėjau patikėti.
Pamiršai išgert vaistus?
Ne, tiesiog jie nebeveikia tiek, kiek anksčiau.
Skambinau Saiks, bet jos sekretorė sakė, kad ji užimta,
todėl pats pas ją nueisiu. Jai patinka, kai ją stebinu.
Tikrai manai, kad ji tau neabejinga?
Ji juk moteris, tiesa?
Smagu buvo jus pamatyti, ponios.
Ačiū.
- Iki. - Iki.
Nekenčiu jų.
Gerai.
Apgailestauju, kad Eiva pasirinko kitą porą. Kaip jūs?
Čarliui sunku.
Aš stabilesnis.
Taip, tu tai demonstruoji...
Mes neberasim kūdikio.
...nuolat.
Norėjau pasakyt „nuolat“.
Nebenoriu šito.
Jį pas mus paliko Eiva, bet dabar jis tik jos atstūmimo prisiminimas.
Gali atiduoti jai arba sudeginti.
Man dzin. Tegu žino, kad aš nepykstu.
Bet geriau sudegink ir nusiųsk jai pelenus.
Jūsų brošiūrą rodau kitoms mamos.
Yra viena, besilaukianti dvynių.
Galima pirma paimti abu, o paskui nuspręst, kurio norim?
Negalima.
Žiaurus klausimas.
Yra 38-erių moteris...
Senutės kūdikis. Puiku.
Kuo jis maitinsis?
Pjuvenomis?
- Labas. - Sveikas.
Ačiū Dievui, Čarlis atėjo.
- Atleisk, kad vėluoju. - Liaukis.
Tavęs visada verta laukti.
Kekšinas.
O Dieve. Visur kūdikiai.
- Prašom. Tikiuosi, pralinksmėsi. - Ačiū.
Taip.
Šūdas. Turiu lėkt.
Užrakink vagonėlį ir mokėt nereikės.
Kodėl kitiems atrodo, kad esu linkęs padėti?
Nežinau.
Kur leki?
Į pasimatymą. Nieko ypatingo.
Ji labai užsiėmusi, todėl lekiu pas ją, kai tik ji turi laiko.
O Dieve. Berniukas žaisliukas.
Taip, pastaruoju metu tu visas švyti.
Taip, uždirbu neblogai.
Terapija einasi puikiai.
Nesmagu tik tai, kad turim eiti pas ją.
Juk negaliu jos kviestis į baseino namelį.
O persikraustyti nenori?
Mielai, bet sunku rast kitą butą su baseinu
už 65 dolerius.
Jis prašo tik 65 dolerių?
Tiek kainuoja papildoma paslauga prie masažo.
Moki šveitimo su levanda kainą.
Mes uždarysim. Keliauk pas savo mergelę.
Ačiū, vyručiai. Raktai viduje.
Brajanai, visiems pasakysiu, kad padedi žmonėms.
Tikiuosi, tau nestovės.
Sekso prasme!
Supratau.
Metas piliulei.
Atnešiu jums vaistų ir vandens.
- Ačiū, angelėli. - Prašom.
Kaip miela. Metas piliulei.
Mama, Niki, regis, puiki slaugytoja.
Tikras angelas, kaip duktė, kurios neturėjau.
Kaip viena tavo turimų dukterų,
kviečiu tave ketvirtadienį pas save vakarienės.
Vaišinsiu kalakutu, nes Padėkos diena.
Kortnė ateis. Man labai svarbu, kad ir tu ateitum.
Juk pati sakei, kad man kur kas smagiau čia, savo namuose,
arčiau savo draugų ir savo gyvenimo.
Tai tuo ir pasimėgausiu.
Ačiū, širdele.
Skanaus kalakuto.
Spyriokis kiek nori.
Aš tave vis tiek palaušiu.
Ne fiziškai, suprantama.
Norėjau pasakyt, kad palaušiu ją emociškai, kaip žirgą.
Ne ką geriau.
Ačiū, kad padedi mums.
Žinau, kad su ja gali būt sudėtinga.
Jei atvirai, manau, ji puikiai laikosi,
palikta dukters.
- Atsiprašau? - Atleisk,
susijaudinu, nes mano mama mirė,
o aš ja nesirūpinau, kol ji buvo gyva.
O Dieve. Užjaučiu.
Aš pajuokavau.
Mano mama gyvena su manim, nes esu padorus žmogus.
Dr. Saiks, sveika.
Polai, ką jūs čia veikiate?
Nuėjau pas jus,
o jūsų asistentė sakė, kad išėjote anksčiau,
nes nusprendėte užsukt išgerti.
Jai nederėjo jums to sakyti.
Jos labui pasakysiu, kad prisistačiau jūsų tėvu.
Gerai, tai koks skubus reikalas?
Pastebėjau, kad vaistai nebeslopina tremoro
kaip anksčiau.
Taigi, sunerimau, kad vaistai jau nebeefektyvūs.
Neverta galvot apie blogiausią variantą.
Gali būt ir kitų priežasčių.
Miego trūkumas, nerimas.
Ar pastaruoju metu patiriate stresą?
Mano ankstesnė neurologė apsigyveno pas mane
ir, tarp mūsų kalbant,
pasakiau jai, kad žinojau, jog ji turi draugių, bet aš nežinojau.
Gerai, ateikite rytoj pas mane konsultacijai.
Ačiū.
Sveikas, Polai.
Jei ji negali turėt manęs, galiu suprasti.
Taigi, tada mane išmetė iš grupės čato,
bet pagrindinis dalykas, ką norėjau pasakyti,
blogesnis nei įvykis parduotuvėje...
Ar tu klausai?
Neklausiau, atleisk.
Iš galvos neišeina vienas asmeninis reikalas.
Bet viskas, grįžtu į konsultaciją, trys, du, vienas.
Ne, dabar pernelyg įdėmiai klausai, pamėgink per vidurį.
- Geriau. - Puiku.
Taigi, pabėgo mano kaimyno Džeko šuo Banditas, supranti?
Džekas žiauriai liūdi. Visur išklijavo skelbimus.
Gera žinia, aš radau Banditą.
Tačiau laukdama, kol Džekas grįš namo, ėmiau žaist su Banditu,
paskui nuvedžiau jį į parką ir mes susidraugavome.
Taigi, aš jo neatidaviau.
Ir tai nutiko kada? Vakar?
Prieš devynias dienas,
ir, matyt, turėjau apie tai pasakyti per paskutinę konsultaciją.
Mes turėjome vos valandą.
Ką man daryti?
Atiduok šunį, Vole.
Gal turi kitų minčių?
Taip, turiu, atiduok šunį.
Tinka abi.
Gerai. Bet jam trūks žaidimų su labai paklusnia korge,
o tokių retai kada sutiksi.
Kalbi apie seksą?
Taip.
Iš kitos pusės man vis dar baisu vienai eiti valgyt į restoranus.
Kažkas man pasakė, kad tai panašu į viešą tuštinimąsi...
Tai negražu.
Žinai, kuo blogai vaikai?
Taip, jiems atitenka visi tavo pinigai, kai numiršti.
Nesuprantu, kodėl tai blogai.
Ne, norėjau pasakyt, kad jie turi talentą
smeigt peiliu tau į širdį ir toliau sau gyventi kaip niekur nieko.
Ne, Polai, aš noriu pasiskųsti Alisa.
Prašau nenusisuk į langą
ir neimk filosofuoti.
Ar tau neatrodo, kad gyvenime du žmonės susitinka ne šiaip sau?
Gerai.
Tu nuolat sakai, kad mes abu panašūs.
Gal ir tavo tiesa.
Mes su Meg nutolome vienas nuo kito,
nes aš neatleidau sau dėl sušiktos praeities,
kaip ir tu negali sau atleisti, kad nuvylei Alisą.
Aš stengiuosi.
Nė velnio.
Ačiū Alisai, dabar turiu laisvą valandą.
Tai bus ne terapija, mes tik paplepėsime parke.
Atneši man saldainių ir naują skrybėlę.
Ačiū už pasiūlymą, bet man nereikia.
- Žinai, kas beprotiška? - Kas, Polai?
Blogiausia, kas gali nutikti gyvenime, nutiko tau.
Tu pagalbos neprašei.
Tu tiesiog nujautrinai save kvaišalais ir alkoholiu,
pasinėrei į pacientų gyvenimą.
Žinoma, kai kam pavyko įsiūlyti tau savo pagalbą.
Liz rūpinosi Alisa.
Aš įviliojau ją į terapiją.
Sakei, tai buvo tik paplepėjimai.
Labas. Eime pakalbėt?
Sekundę.
Žinai, kuo tu skiriesi nuo visų mūsų pacientų?
Ateidami čia,
jie demonstruoja drąsą, nes kreipiasi pagalbos.
Beje, ar mes draugai?
Taip, draugai.
Jei nepavyks su mano gydytoja, galėsi dulkintis su Džimio dantistu.
- Rimtai? - Jis nėra tikras dantistas.
Paprastas vyrukas, kuris sumoka, kad įkištų pirštus tau į burną.
Esi labai keistas, Džimi.
Kitą savaitę bus karšta,
tad mes su Deriku brauksim į Palm Springso vandens parką.
Varom kartu?
Į vandens parką?
Ne itin mėgstu plaukioti kitų šlapime.
Žinok, mano dukterėčia ten užsikrėtė sifiliu.
Ne, netiesa. Tavo dukterėčia kekšė.
Abu faktai gali būt teisingi.
Ji tikrai mylėjosi „tingioje upėje“.
Mus su Deriku sieja tai, jog nesibaidome tokių dalykų
kaip pramoginių kruizų, kroksų su kojinėmis, profų imtynių.
Mums kuo prasčiau, tuo geriau.
Taip, vakar vakarienei užsisakėm maisto iš „Taco Bell“,
pasimylėjom ir vėl jo užsisakėm.
Mes tai vadinam „burito dulkito“.
Taip.
Norėčiau tai išbandyti.
Mielasis, nuo žodžio „čalupa“ man ten viskas išdžiūsta.
Ar įkalbėjai mamą ateit pas tave Padėkos vakarienės?
- Dar ne. - Ji ateis, taip.
O ką jūs veiksite?
Maniau, žinojote, k...
Mes vakarieniausim su berniukais,
kimšim juos bulvėmis.
Keistokai skamba, bet sėkmės.
- Aš jau eisiu. Iki. - Gerai.
- Iki. - Geros dienos.
Tau irgi.
Nekenčiu to tavo žvilgsnio. Juk žinai, kad nuo melavimo man sukyla rūgštys.
- Tai ji. - Atleisk,
aš dar nenusprendžiau, ar jį kviesiu.
Pakaks.
Metas surašyt pliusus ir minusus.
Gerai. Pliusai: jis mane prajuokina,
jis žino „Tubthumping“ žodžius
ir su juo galiu būt savimi.
Jis dar geriausiai kaso nugarą.
Tai Gabės sąrašas, mielasis.
- Tiesa. - O kokie minusai?
Vienintelis – jis toks gražus, jog pasiglemžia visą dėmesį.
Daugiau drąsos, tu atimi šią dovaną iš mūsų visų.
- Labas. - Labas.
- Pasiruošęs?
- Taip. - Gabė mums pasakojo,
kodėl Padėkos vakarienei negalim kviesti Deriko.
- Toks grožis pasiglemš visą dėmesį. - Jis supranta.
Bailės. Nagi, eime.
- Iki. - Pamaiva.
- Jėzau. - Pala,
ji tikrai mylėjosi „tingioj upėj“?
- Vamzdyje. Taip. - Kokiu būdu?
- Iškišo subinę? - Taip atrodė nuotraukoje.
- Turėjo kvėpavimo vamzdelį. - Veido nemačiau.
Pastatas priklauso mano bičiuliui Tomui.
Mąstau įsigyti šias patalpas kaip investiciją.
- Ką manot? - Puikios patalpos.
Gera vieta, labai šviesu.
Taip, pirk, brolau.
Metus negalėsiu jų parduoti dėl mokesčių.
Bet maniau, po galais, metus čia galėtum gyvent tu.
Žiūrėk, daug ką čia reik atnaujinti,
galėtum darbuotis, supranti, man mokėdamas po šimtą per mėnesį.
Masažo terminais, tai šveitimas druska ir pasmaukymas.
Tik nepainiokit šitų dalykų.
- Derekai, šito per daug. - Noriu pasakyt, tu man padėtum.
Ir dar, pažiūrėk,
marmuro stalviršis,
smagiai nuteikiantis tavo sekso partnerės užpakaliuką.
Yra durininkas ir pavėsinė.
- Tikrai užpakaliukui patogu. - Taip.
Ką manai?
Aš tik... Atleisk.
Man metas.
Daryt gerus darbus kur kas sudėtingiau nei maniau.
PARDUODAMA
Džimi, žinai, daugelis žmonių paskambinę
klausia: „Kaip tu?“, o ne „Ar jau atleidai sau?“
Ačiū, kad užsukote.
Jie nepirks, ir tu kaltas, nes sutrukdei man dirbti.
Ar ne tu sakei, kad tame name nužudyta pora?
Taip, bet juos nužudė jų sūnus, o ne koks serijinis žudikas.
- Čia saugu. - Tiesa.
Jis turbūt nenorės žudyti kitų tėvų.
Ir čia jis tikrai nesislapstytų.
Būtų kvaila.
Iš kitos pusės, būtų protinga.
Šūdas.
Žinau, kad keistai pradėjau pokalbį,
bet jei sugebėjai sau atleisti,
man būtų įdomu sužinoti, kaip tau pavyko.
Laikas gydo,
tačiau vis tiek kartais naktimis nemiegu galvodama, ką padariau.
Viena draugė matė Donį. Sakė, jam sunku.
Suprask mane teisingai, jis – tikras blogis,
bet būtų ramiau, jei žinočiau, kad jam viskas gerai.
Ar tai blogai?
Ne.
- Deja, negaliu tau padėti. - Taip, ir man dėl to gaila.
Viso.
Vienas, du,
gerai, tęsk, trys...
Pats moku skaičiuoti. Gali patylėti, blemba?
Labas, saulyte.
Blemba.
Paprašiau Gabės mane atvežti,
bent jau su ja jūs dar nemiegate.
Pala, duok mums laiko.
Taigi, pirminiai tyrimai rodo,
kad vaistai išties tapo mažiau efektyvūs.
Deja, dozės didinti jau nebeįmanoma.
Jau supratau.
Bet tinkama dieta ir fizinė terapija
- gali sušvelninti... - Kada vaistai
nustos iš viso veikt ir aš
visas imsiu trūkčioti?
Priklauso nuo žmogaus, bet nuo pusmečio iki metų.
Nekas, po galais.
Taip, tiesa.
Nori apie tai pakalbėti?
Nė kiek.
Eime.
Ačiū.
Doni, iš esmės, kaip žmogus,
sakyčiau, esi tikras šūdo gabalas.
Neįsižeisk, juk ne aš pirmas tau tai sakau.
Kiek kartų šiandien?
- Penkis. - Penkis, štai.
Teisingai skaičiuoji.
Mes nesam dideli draugai, tiesa?
Tu mane sumušei.
Aš pavadinau tave šūdbjauriu. Tu to nežinojai, bet tau pranešiau.
Manai, kad tai aš liepiau tavo žmonai nustumt tave nuo skardžio,
nes aš tikrai sakiau tai jai.
Ką, blemba, nori pasakyti?
Žinau, kad išgyveni kančią, ir manau, kad galiu tau padėti.
Ir tikrai manau, kad galėtume tave pakeisti tiek,
jog net Greisė tavęs nepažintų.
- Gerai. - Po galais. Rimtai?
Taip, gerai.
Neįsivaizduoji, koks esu laimingas, kad sutikai.
Taip, geras planas.
- Padėsi man susigrąžint Greisę... - Aš ne apie tai.
- ...ji mes tą savo kalę seserį... - Klysti.
...ir taip aš jai atkeršysiu.
Lik sveikas, Doni.
Sumautas šūdžius.
Sveikas.
Užsukom tau pasakyti, kad idėja apie tą butą nebuvo mano,
todėl neturėtum pykti ant manęs.
Patikėk, tikrai nekalbėjau apie jokią labdarą,
taigi, jei įskaudinau tave, atleisk.
Ne, aš ne dėl to. Tas Polas verčia mane jausti jausmus.
Klausykit, man nuoširdžiai patinka mano gyvenimas.
Tai kodėl taip bijau iš čia išsikraustyti?
Apsidairykit.
Negi nenorėtumėte čia gyventi visą gyvenimą?
Mielas namukas.
Gali vienu metu gaminti maistą ir sysioti.
Aš tik nesijaučiu pasiruošęs išsikraustyt.
Kas man negerai?
Nieko.
Papasakosiu tau vieną istoriją.
Jaunystėje puikiai žaidžiau vandensvydį.
Antrame kurse buvau tikra komandos žvaigždė.
Ir treneris pasiūlė man tapti kapitonu.
Ar tai istorija apie tai, koks esi nuostabus?
Taip, kol kas.
Bet aš atsisakiau.
Nebuvau pasirengęs vadovauti vyresniems vyrukams.
Treneris tada pasirinko Eriką Votermaną, kuris susimovė.
Bet užtat kokia pavardė.
Tada maniau, kad kito šanso tapti kapitonu nebeturėsiu.
Nesikrimtau dėl to.
Susikaupiau ir stengiaus geriau žaisti,
būti geresniu komandos nariu.
Ir kitąmet treneris pasiūlė man vėl.
Laimėjome vietos čempionatą,
nes įmušiau tris įvarčius nuo skersinio ir vieną – į tolimąjį dešinį kampą.
Nemeluosiu, biče, bet nė velnio neišmanau apie vandensvydį.
Noriu pasakyt, kad normalu, jei nesi pasirengęs.
Kai būsi pasirengęs, visata suteiks tau kitą galimybę.
Patikėk manim.
Neblogas tu žmogus, Derekai.
Aš geriausias.
Noriu alaus. Kas dar?
- Atsargiau, karšta. - Kaip sekasi?
Nerealiai. Jis leido man puošti lates.
Jam nesiseka.
Dilanas, regis, neblogas. Ar jis faras po priedanga?
Žinau. Jis atrodo lyg 40-metis.
Užtat jis nuperka mums kokteilių, ir kiti kreipiasi į jį „pone“.
- Taip. - Alisa, klausyk,
abejoju, ar tau čia derėtų būti. Manau, tavo tėtis teisus
- saugodamas tave... - Velniop tėtį.
Aš čia, nes noriu žinot, kaip tu.
Artėja Padėkos diena, o per šventes sunku.
Padėkos diena man nieko nereiškia.
Britams nereikia vienos dienos, kad atšvęstų žemių užgrobimą.
Mes tai darom kasdien.
Be to, Edis pakvietė mane į...
Kaip ten vadinasi?
Draugavimo diena.
Matai, Alisa, man viskas gerai.
Švęsiu Draugavimo dieną, kuriai iškepsiu anglišką pudingą.
Nors jo labai keistas pavadinimas.
Neverta liūdėti.
Džiugu, kad tau gerai.
Tikrai.
Klausyk, nebūk tokia griežta savo tėčiui.
Nežiūrėk į mane.
Aš manau, kad visus tėčius reikia bausti.
Ir visai nežaismingai.
Maniškis pralošė mano gimtadieniui skirtus pinigus,
ir aš išėjau iš namų penkioms dienoms.
Labai miela istorija, Samer.
Kas? Kas tau juokinga?
Man praverstų pokštas.
Netyčia sutikau Donį.
Toksiški narcizai nepagydomi,
bet aš vis susigundau.
Siaubingas pokštas.
- Taip. - Taigi,
leisk, atspėsiu.
Vėl ieškai sau pacientų, Džimi,
kad pajustum tą „man pavyko“ jaudulį?
Kartais man gaila, jog nesi vampyras, Polai.
Tuomet pas mane neitum, jei aš tavęs nepakviesčiau.
Be to, saulei pašvietus, užsiliepsnotum.
Šonui kartą pasakiau tai, ką turėjau pasakyti tau.
Nuo savo traumos nepasislėpsi.
Jei nesusitvarkysi su praeitimi...
Geras sprogimo garsas.
Ačiū.
Puiku.
Alisa kurį laiką pagyvens pas Gabę.
„Atleisk, man reik pabūt vienai, tėvuk.“
Spėju, Samer parašė.
Viskas gerai?
Ar man? Taip, aš ne pirmąkart lieku namie vienas, Polai.
Žinai, mano rytas buvo nekoks, todėl neturiu nuotaikos.
Laukiu to nuo tos minutės, kai čia pasirodė tas tipas.
Dar tiek, ir tu palūši.
Ir tada verčiau skambink man,
nes tau bus likusios dvi išeitys.
Viena – kreiptis pagalbos.
Antra – nusirist iki to lygio, kuriame buvai iškart po Tijos žūties.
Tada mane ne juokais išgąsdinai, žmogau.
Klausyk, Polai, pasakyčiau tau tai, ką nori girdėti,
bet neturiu nuotaikos malt šūdą.
Aš tau neskambinsiu. Viskas man bus gerai.
O ką ketini daryti?
Ketini susirast eilinį pacientą, kad pasikeltum ūpą?
Nes žinau, kad ieškai dozės, o tai yra tavo narkotikas.
Bet patikėk, aš žinau, kad narkotikų poveikis silpsta.
Ir ta šypsena, kuri nedingdavo tau nuo veido dvi savaites,
tetruks dvi minutes.
Tada suprasi, kad tau galas.
Imu manyti, jog kalbi ne apie mane, Polai.
Ir žinai, ką? Aš neieškau dozės.
Dar nesu tokioj beviltiškoj padėty.
- Labas, Vole! - Labas. Sveikas.
Čia ne Banditas.
Gerai. Labas, Banditai.
Taip, ji meluoja, tiesa?
Geras Banditas.
Kaip iš viso susipažinai su Luisu?
Taip.
Pamačiau jį čia trinantis ir sakau:
„Nesiartink prie šios šeimos. Nešdinkis!“ O jis toks: „Atsiprašau.“
Jokiu būdu. Mes to nedarysim.
Gerai, kolektyvas.
Sutikite TB plojimais.
Ir padažą.
Taip.
Derikai, „čalupa“. Sausa.
„Čalupa“. Kietas.
Norėčiau paprašyti tavęs nesakyti mano mamai, kad leidau tau čia pagyventi.
- Aš jos net nepažįstu. - Taip.
Nesakyk to jokiai juodaodei moteriai, vyresnei nei 60-imt, gerai?
Jos turi nerealų tinklą. Kaip kokį Požeminį geležinkelį.
Dilanas.
Jis mielas, bet...
Mielas, bet? Jam šakės.
Viso gero, Dilanai.
Papasakojau jam apie mūsų su tėčiu problemą,
ir jis tuo ėmė naudotis.
Parašė: „Mes ištversime tai kartu.“
Atleisk, jis jau „mes-ina“?
- Jis jau „mes-ina“? - Jis jau „mes-ina“.
Niekas neturi teisės sakyti „mes“ be tavo leidimo.
Niekas negali „mes-inti“ be tavo leidimo.
- Gerai, pakaks. - Kas?
- Pati žinai. - Gerai.
Dar nė sykio neteko palikti.
Su Konoru mes nedraugavom, taigi...
Mano vargšas mielas žliumba.
Bičiuliai, kaip man palikt žmogų, kad paskui nekaltinčiau savęs?
Palikau savo paskutinę merginą pasakęs, kad noriu miegot su vyrais.
Nėra už ką. Alio?
- Labai ačiū. - Aš palikau merginą pasakęs,
kad ji panaši į mano pusseserę, ir aš niekaip prie to nepriprantu.
Prašė parodyt nuotrauką?
Parodžiau neryškią jos pačios nuotrauką. Ji patikėjo.
Tiesa ta, jog skaudu yra skaudinti kitą.
Aš sakau tiesiai šviesiai.
Bet kartais imu išsisukinėti, atitolstu, kol jie susipranta
ir patys viską užbaigia.
Taip, bet ar tikrai to pakaks
tau apsispręsti?
Man padarė įspūdį, jog esi toks dėmesingas.
Žinokit, aš dėmesingas.
Be to, toji pora, kaip paaiškėjo, yra Disnėjaus gerbėjai.
Prašė manęs gimdyti vandenyje, o vaiką pavadint Ariele.
Fui. Tu to nedarysi.
Lažinuosi, jie mylisi su tomis didelėmis ausimis.
Peliuko Mikio. Iš Disnėjaus. Paskui paaiškinsiu.
Įjunk garsiakalbį.
Man jau metas.
Turiu paskambint Čarliui.
Nerealu.
Ačiū.
Mes gausim kūdikį.
- O Dieve! - Mes turėsim vaikelį!
- Didžiuojuosi tavimi. - Ačiū.
Sveikinu.
Jūs būsite laimingos kartu. Sveikinu.
- Jo nėr namie. - Praėjo tik pusė sekundės, Vole.
Velnias.
Negali būt, Banditai.
O Dieve.
Kaip aš tavęs pasiilgau. Ateik.
- Labai ačiū. - Nėr už ką.
Mes iš tiesų radom jį vos prieš 15 min.
Gal 20. Daugiausia, 25.
Kur?
Šuliny.
- Šuliny? - Taip, mes...
sugalvojom norą.
Norą surasti Banditą.
Keisčiausia tai, kad jis išsipildė.
Taigi... Kas žinojo?
Tikra magija.
Žinot, šios sienos plonos, ir prieš savaitę
girdėjau, kaip sakei: „Nelaižyk man burnos ir nekakok ant lovos.“
Žinai, ką? Tai sakiau savo sūnėnui.
Breidonui. Jam 11-ka.
- Per didelis, kad kakotų ant lovos. - Tą jam ir kartojau.
Gerai. O kitą dieną,
pamenu, klausiau tavęs, kodėl ant tavo drabužių tiek plaukų?
Pakartosiu savo atsakymą: mokausi vyrų kirpėjos amato.
- Liaukis, Vole. - Gerai.
Aš pagrobiau tavo šunį netyčia.
Ir jis labai geras šunelis.
Ir man išties gaila. Aš labai atsiprašau.
- Džekas? - Taip.
Klausyk, ji norėjo grąžinti šunį iškart.
Ji prie jo prisirišo.
Būtų gerai, jei nerašytum pareiškimo policijai.
Nemaniau, kad taip galima.
Juokauju. Negalima. Man metas.
Padėsi susidėt daiktus? Nes turiu išsikraustyti.
Vole, luktelėk.
Nesivargink, gerai? Tau tikrai nepavyks manęs nuraminti.
Aš didžiuojuosi tavimi.
Tu girtas.
Vole, mes su tavim dirbome dvejus metus.
Pažvelk į savo pažangą.
- Turi obsesinį kompulsinį sutrikimą. - Taip.
Įsileidai šunį,
gyvūną, niekada nepersirengiantį naminiais drabužiais,
į savo pasaulį.
Taip, tu išties įvykdei nusikaltimą.
Kartu pasiekei didžiulę pergalę.
Nežinau.
Jis neklysta.
Tu dabar visai kitas žmogus.
Paklausyk ventiliacijos.
Banditui leidai miegoti tavo lovoje.
O jis turi kirminų.
Džekai, gal leisk man kalbėt?
- Varyk, biče. - Ačiū, žmogau!
Ar viskas gerai?
Tai kvaila, bet aš ilgėsiuosi to kirminuoto gyvūnėlio.
Džekai, vis tik prisegu tave prie šio pokalbio.
Pamaniau, galėtum kartais jį pavedžioti.
Aš mielai.
Puiku. Tai susitarkim dėl laiko.
Antradieniais aš baigiu 18 val., bet kartais...
Gal jūs nuo čia bendraukite savarankiškai, gerai?
- Gerai. - Puiku, žmogau.
Aš sveikstu, tiesa?
Kiekvieną mielą dieną.
Ačiū tau.
Tai štai.
Pamaniau, kad kūdikiui atšvęsti išryškinsiu papus,
- nes kūdikiams patinka papai, tiesa? - Žinoma.
Žinai, noriu pasitarti dėl laiko.
Kada tikiesi, jog suprasiu užuominą ir užbaigsiu viską pats?
- Ką? - Tik noriu žinoti.
Kokio velnio? Liaukis. Juk žinai, kad man patinki.
Tai mane trikdo. Tokio įsiskaudinusio tavęs dar nemačiau.
Taip, naujas bruožas.
- Bandau jį rodyti, ir man nepatinka. - Man irgi.
Gerai, tada kitas pasiūlymas.
Ateik pas mane Padėkos vakarienei.
Aš gaminu siaubingai sausą kalakutieną.
Aš mielai
springčiau kartu su tavim, bet negaliu.
Kodėl? Mama juk atsisakė,
o vienai nesmagu. Ateik pas mane.
Mane kvietė teta, sakė, kad pas ją bus smagu.
Kalbėjai ne tik apie mamą, tiesa?
Ne.
Gerai...
Ar pas tave ateis Liz ir Derekas su sūnumis?
Džimis, Alisa, Brajanas, Čarlis? Jie irgi?
Turi linktelėti.
Pirmas linktelėjimas buvo skirtas pirmai grupei.
Taip.
Gerai. Kas dar?
Pora žmonių.
- Mano sesuo... - Taip.
Alisos draugė Samer.
Dar meno galerijos savininkė, kuri susitikinėjo su mano buvusiuoju,
kol suprato, kad jis nieko gero.
- Žinoma, kad turi ją pakviesti. - Taip.
Ji išties kieta pana.
Kas tau negerai, blemba?
Maniau, kad mums puikiai sekasi.
- Tu teisus, ateik ir tu. - Ne...
- Aš keistai elgiuosi. - ...nereikia.
- Tai negerai. - Žinau.
Atleisk. Tiesiog aš...
atsiverdama tau, imu panikuoti
ir iškart užsiveriu nežinau kodėl.
- Ar tau viskas gerai? - Taip.
Man viskas gerai.
Nes aš nesu traumuotas.
Puikūs žodžiai. Po jų gali išeiti.
Taip, tik laukiau, kol tau dašus.
Dašuto.
Štai kur tu.
Brajanas su Čarliu turės kūdikį.
Visi einame švęsti į „Cornhole“ barą.
Puiku.
Gerai, aš prisijungsiu.
- Puiku. - Puiku.
Labas, šimtas metų.
Kas nutiko?
Nežinau. Tiesiog paskambinau.
Ką šįvakar veiki?
Džimi, aš tuo nebeužsiimu.
Galėčiau tau paieškot mielų panelių.
Perskambink man po kelių minučių.
Bet, Džimi, verčiau neskambink.
Ir dar...
ji tikra gražuolė.
Aš būsiu gražaus sudėjimo vaiko tėtis.
- Smagu. - Prioritetai akivaizdžiai sudėlioti.
Tas kūdikis taps mano maisto vagonėlio simboliu,
apvilksiu jį krevetės kostiumu.
Taip.
Girdžiu tave. Puiki mintis.
Regis, mes tvirtinam kūdikį-krevetę.
- Taip. - Noriu pasiūlyt išgerti
už pačius gražiausius tėčius pasaulyje.
Ačiū.
Prašau, pakartok.
Tiesa.
Viskas gerai?
Gali laisvai rodyt jausmus.
Eikš, mieloji. Aš tave myliu.
Kornholas!
Laukiu, kol galėsiu pasakyt savo vaikui, kad aš pradėjau šią tradiciją.
Netiesa.
Tiesa. Aš tai pradėjau.
- Aš jį išradau! - Ne tu išradai kornholą!
EI, DŽIMI. ATEISI?
Traukis iš kelio!
Apsikrušk!
Labas.
Čia aš.
Labas.
Sakiau, kad paskambinsi.
Man negerai, Polai.
Nagi. Eikš.
Išvertė Egidija Namavičė