Bet koks ištartas prašymas išeiti iš Sailo yra patenkinamas,
bet jis negali būti keičiamas.
Jūsų paprašyta nuvalyti,
ir jums suteiktos visos priemonės,
bet jūsų niekas neprivers valyti.
Išėjęs pro oro tambūrą
atsidursite už įstatymų ribos.
Ar nori tarti paskutinį žodį?
Atleiskite už visą šią sumaištį.
Mes nežinome, kodėl esame čia.
Nežinome, kas pastatė Sailą.
Nežinome, kodėl už Sailo ribų viskas yra taip, kaip yra.
Mes nežinome, kada bus saugu išeiti.
Tik žinome, kad ta diena...
nėra ši diena.
PAGAL HUGH HOWEY KNYGŲ SERIJĄ
Kodėl jis tą pasakė?
Negaliu patikėti, kad jie išsiuntė šerifą valyti.
Vos tik jis ištarė tuos žodžius, jie neturėjo pasirinkimo.
Bet kodėl šerifas turėtų norėti išeiti?
Jau.
O, šūdas. Jis ateina.
O, ne.
Nagi.
Po galais, Alison.
Tu buvai teisi.
Jie turi pamatyti.
- Kiek? - Dešimt.
Statei dešimt kreditų, kad jis nevalys? Jie visuomet nuvalo.
Ar jis išsilaikys tris minutes, paveiktas nuodų? Už tai reikia statyti.
Nagi, šerife!
Ką jis daro?
Kas nors iki šiol buvo nusiėmęs šalmą?
Kelkis!
Kur jis eina?
Pas savo žmoną.
Šerifas negyvas. Kas dabar bus?
Suknistas melagis. Jis - suknistas melagis!
Ei! Liaukitės!
Liaukitės! Nagi.
Paklausykit! Visi, nusiraminkite! Paklausykite!
Tai, be abejo, tikras siaubas.
Bet tai nereiškia, kad turime elgtis kaip laukiniai.
Jei kas nors mušis dėl to, kad šerifas buvo išsiųstas valyti,
leisime jiems muštis su viršutiniaisias arba viduriniaisiais.
Čia, giliai apačioje, tai - ne mūsų reikalas.
Mūsų reikalas - kad degtų šviesos.
Taip!
Kad veiktų generatorius.
Taip!
Kad Sailas gyvuotų!
Taip!
Čia, giliai apačioje,
užtikrinsim, kad viskas veiktų. Aišku?
Taip!
Aišku?
ŠERIFO DEPARTAMENTAS ŠERIFAS BEKERIS
MARNSAS
Jums žinutė nuo Karinso.
Vis daugiau pranešimų apie tai, kad žmonės rikiuojasi Perdirbime,
mėgindami gauti vamzdžių, kūjų...
Taip. Žmonės kvaili.
Žmonės bijo.
Taip, susisieksiu su visais per radijo stotelę.
Norite ko nors iš kavinės?
Verčiau eik namo, Sende.
Jis ją tikrai labai mylėjo.
Jei mąstote, kodėl.
Taip.
SAVO PASKUTINIU ĮSAKYMU KAIP ŠERIFAS, AŠ, HOLSTONAS BEKERIS,
SIŪLAU SKIRTI DŽULJETĄ NIKOLS Į SAVO VIETĄ.
Mano dydis, beje, vidutinis.
Gal prieš 20 metų.
Džensen kūdikis turėtų gimti kitą savaitę.
Anksčiau sugebėdavau numegzti tokių 25 per metus, kas dešimtam kūdikiui.
Dabar džiaugiuosi, jei pavyksta penkis.
- Išgersi? - Taip.
Tokią dieną kaip ši, manau, nusipelnėme ko nors geresnio.
Pagamintas dar prieš sukilimą.
Gal net dar anksčiau.
Ačiū.
Už Holstoną Bekerį.
Nusprendėte, kas taps šerifu?
O jis - ne prieš mano akis?
Aš apmokysiu naują žmogų ir išeisiu į pensiją.
Kai Džamalas išėjo į pensiją,
jis išrinko Holstoną. Nebuvo sunku.
Jei Holstonas būtų išėjęs į pensiją,
būčiau paklaususi jo nuomonės, bet dabar...
Teismynas mėgins pasodinti savo žmogų į tą postą.
Holstonas tau nieko nesakė?
Peržiūrėjau merų apskaitos knygas. Priėjau iki 97 m.
Kas gimė. Kas mirė. Kiek vandens išnaudota tais metais. Kiek kompiuterių kabelių.
Ar buvo kas išsiųstas?
Iki šiol joks meras nebuvo išsiuntęs šerifo valyti.
Jis išėjo, jūs jo neišsiuntėte.
Sakau tai ne gailėdama savęs.
Sakau, nes nežinau, kas nutiko prieš tas knygas.
Prieš sukilimą?
Prieš tai, dėl ko įvyko sukilimas.
Nerimaujate, kad tai galėjo būti valymas?
- Nerimauju dėl nestabilumo. - Taip.
Todėl kuo greičiau turime paskirti naują šerifą.
Paskutinis, daugiau neturime.
Ačiū.
Man jo reikia.
- Ne, negausi. Ne! Tu... - Ne. Man to reikia.
- Ne, mano kūjo tu negausi! - Ei!
- Baikit nesąmones! - Turiu apsaugoti savo šeimą!
- Nuleisk kūjį. - Ei! Baikit tą šūdą!
Šūdas. Teismynas.
Šūdas.
Pavaduotojau Bruksai.
Pone Simsai, viskas kontroliuojama.
Sužinokite jų vardus.
Yra žinių, kada turėsime naują šerifą?
Nes mūsų vietiniame Perdirbime laukia ilga eilė,
o pavaduotojas paprašė manęs užtikrinti, kad nepritrūktume amunicijos.
14-as lygis švarus.
- Ką darai? - O kaip atrodo?
Atrodo, kad atėjai prastos nuotaikos.
Ir išlieji ją ant to skrudintuvo.
Ne. Aš jį taisau.
Ateini čia jau nuo 13-os metų...
Prasideda.
...taisyti daiktų, kad nereikėtų spręsti kitų problemų.
Ar galėtum leisti man ramiai dirbti?
Ar tai susiję su tuo, ką pasakei po to, kai šerifas nuvalė?
Nes vakar vakare buvo užėjusi Širlė.
Ji sakė, jog pratrūkai rėkti: „Jis melavo!“
Kad nerėkiau.
Žinai, ką? Ateiti čia, sėdėti toje kėdėje, naudoti mano įrankius
yra privilegija.
Ir galėsi toliau tą daryti tik tuomet, kai pasakysi, kas, po velnių, vyksta.
Gerai, tuomet neliksiu.
Atėjai čia ne skrudintuvo taisyti. Atėjai pasikalbėti.
Suprantu, tau sunku.
Gerai. Neskubėk.
Tai dėl Džordžo.
Praėjo trys mėnesiai po jo mirties.
- Sakai, jis melavo? - Ne, Holstonas melavo.
- Manai, Džordžas buvo nužudytas? - Taip.
- Taip, nes jis nenusižudė, taigi... - Iš kur žinai?
Nes kai paskutinį kartą jį mačiau,
jis norėjo man kažką parodyti.
Šventėme tai, kad Kuperis taps mano mokiniu.
Džordžas paranoiškai bijojo, nes nebuvome sankcionuoti,
tad jis niekad neateidavo.
IT vyrukas!
Jos tuoj mane nugirdys.
Rodos, tu neblogai priešiniesi.
Kupai, atnešime tau vandens ir kėdę.
Nori torto?
TU PASIGAILĖSI!
Visi apie mus žino. Jiems nerūpi.
Mūsų į kasyklas neišsiųs.
Tau ten, žemai, puikiai sektųsi, kietuole.
Kai kas nutiko.
Svarbus dalykas.
Čia negaliu to pasakyti, bet gal galėsime po to pasikalbėti?
Taip, žinoma. Dirbsiu iki vėlumos.
Tuomet pasakysiu pas tave.
Gerai.
Visi!
Kur Kupas?
Pakvieskite Kupą.
Jis čia svarbiausias. Ateik.
Kupai, žinau, kad dedi į kelnes iš baimės.
- Esi pasiruošęs mokytis iš Džulsės. - Turiu eiti.
Paplokime Kuperiui! Nagi.
Išėjau iš darbo vidurnaktį, buvau išsekusi.
Tikėjausi susitikti su Džordžu.
Džordžai?
PAMENI, KUR BUVAI, KAI PASKUTINĮ KARTĄ TĄ MATEI?
RADAU TAI, KO IEŠKOJAU.
- Labas. - Labas.
Neatrodo, kad tave kamuotų pagirios.
Ir nekamuoja. Tik šiaip liūdna.
Kodėl?
- Negirdėjai? - Ką tik atsikėliau. Ką reikėjo girdėti?
IT vyrukas Džordžas vakar nušoko nuo laiptų.
Sako, kad savižudybė.
Gerai jį pažinojai?
Klausyk, Džulse, nežinau, ką nori, kad pasakyčiau.
Man tas vyrukas tikrai labai patiko.
O savižudybė - tai nusikaltimas prieš Sailą.
- Žinau. - Jei turi įrodymų, kad jis nenušoko,
išvaduosi mane nuo kalno popierių. Bet...
Bet žmogžudystė?
Kas? Ir kodėl?
Nežinau! Tik žinau, kad pats jis nenusižudė, Hankai.
Gerai, matai, tiek neužtenka, kad tą laikytume žmogžudyste.
- Reikia motyvo ir galimybės. - Tik nepradėk manęs mokyti, Henkai.
Nieko aš nemokau, tik...
Kas?
Žinau, kad judu...
Suprantu, čia tai niekam nerūpi. Esmė ta,
kad jei jūsų santykiai būtų buvę sankcionuoti, būtų paprasčiau.
Partneris turi tam tikras teises.
Taip. Na...
Velniop.
Perduosiu tavo susirūpinimą Viršutiniesiems.
Sakysiu, jog tą pasakė jį gerai pažinojusi bendradarbė.
Pažiūrėsime, ką pasakys šerifas. Jis geras žmogus.
Niekam nepatinka savižudybės.
Nagi!
Štai ji.
- Koks jos vardas? - Ką?
Koks jos vardas?
Džuljeta.
Džuljeta Nikols.
Kūnas buvo rastas čia, ant ventiliacijos angos.
Galvoju, Džordžas krito iš maždaug 30 metrų aukščio.
Liudininkų nebuvo.
Taigi, daugiau nelabai ką ir galiu pasakyti.
Atrodai siaubingai įsitempusi.
Aš visuomet įsitempusi, pone.
Suprantu. Savižudybė - rimtas nusikaltimas.
- Ne, tai nebuvo savižudybė. - Tu taip sakai.
Taip. Jo nekankino depresija. Nebuvo jokių ženklų.
Nebuvo nuotaikos pagerėjimo,
kai žmogus pagaliau apsisprendžia, kad jis...
Mes visi žinome apie tuos ženklus, tad žmonės išmoksta puikiai nuslėpti.
Iš kur jį pažinojai?
- Džordžas... - Visi čia vieni kitus pažįstame.
O Džordžas buvo linksmas IT vyrukas.
Kodėl manai, kad jis buvo nužudytas?
Jis turėjo priešų?
Tik žinau, kad jis...
Sakiau jai, kad žmogžudystei reikalingas motyvas ir galimybė...
Taip, bet juk sakiau, mes turime galimybę.
Jis mirė 3.00 val.?
Ant laiptų tokiu metu nieko nebūna. Tiesa?
Nebent esi nešikas.
Arba ruošiesi nušokti.
Nueik į Dispečerinę, gerai?
Pažiūrėk, ar tuo metu joks nešikas nelipo laiptais.
- Taip. - Gerai.
Gražus laikrodis. Relikvija?
- Jis legalus. - Tik sakau, kad gražus.
Klausyk, užjaučiu dėl bendradarbio.
Dar kartą apžiūrėsiu jo kūną. Paieškosiu grumtynių žymių.
Gerai.
Nesinori prašyti, bet galbūt tu pamatysi kažką, ko nepamatysiu aš.
Bet tik jei pati nori.
Ne, taip. Žinoma. Taip, žinoma. Be abejo.
Ieškome kažko neįprasto.
Nubrozdinimų, kurie neatitiktų kritimo. Grumtynių įrodymų.
- Pasiruošusi? - Aha.
Kai kurie žmonės...
pirmiausia pjaustosi riešus.
Tuomet jau tikrai nori viską užbaigti...
ir nušoka.
Net po šitiek metų, niekaip nepriprantu prie vaizdo.
- Ar buvai mačiusi... - Mirusį žmogų? Taip.
Savo brolį, kai man buvo 12-ka metų.
Savo motiną, kai man buvo 13-ka. Bet jūs žinojote, tad...
Jei kas nors įtaria žmogžudystę, verta pasidomėti.
Išsiaiškinti, kodėl jie taip sako...
Todėl, kad jis buvo nužudytas. Štai kodėl.
Bet, žinant tavo istoriją, gali nenorėti tikėti, kad tai savižudybė,
Galiu tą suprasti.
Nieko naujo?
Nelabai.
Ką sakė Dispečerinė?
Nešikams naktis buvo rami. Niekas nelipo nei aukštyn, nei žemyn.
- Teismynas jau pakeliui. - Aišku.
Galima savižudybė ir panašiai, jie nori trumpos ataskaitos.
Jūs, vyručiai, paklausinėkite.
Gal dar kas buvo ant laiptų.
Gerai.
Nori ko nors užvalgyti?
Ne.
Kiek laiko judu su Džordžu palaikėte santykius?
Niekam nesakysiu.
Nežinau, apie ką kalbate.
Kodėl nenorėjote sankcionuotis?
Kodėl?
Klausyk, jei norime išsiaiškinti, kas nutiko,
turėsi man pasakyti tiesą.
Kai kreipeisi į mano pavaduotoją, sakydama, kad tai - žmogžudystė,
tikėjaisi pagalbos, tiesa?
Jis nenusižudė.
Gerai.
Turiu susitikti su Teismynu.
Džuljeta, nežinia
tave persekios amžinai.
Jis man kai ką paliko.
Ką?
Jūs esate šerifas, o aš - ne.
Reikia, kad pažadėtumėte, kad neišduosite manęs Teismynui.
Ar tai relikvija?
Nes jei taip, turėsiu ją konfiskuoti.
Ne, jis man nieko nepaliko.
Nieko, ką galėčiau parodyti.
Kas pasakys, kur tą radau?
Sailas - didžiulis.
Kas čia?
Nežinau.
Gal jis šitaip atsisveikino. Palikdamas tau kai ką.
Dar buvo ir šitas.
Kur kita dalis?
Buvo tik tiek. Nežinau.
„Pameni, kur tą matei paskutinį kartą?“
Tai, ką ketinu parodyti, yra labiau nelegalu už relikviją.
Neabejoju, kad viršutinieji apie tai žino, bet neatrodo, kad jiems rūpėtų.
Aš pats iš viršutiniųjų,
ir neįsivaizduoju, kur einame.
TOLIAU EITI DRAUDŽIAMA
UŽ TAI BUS BAUDŽIAMA PAKTO PAŽEIDIMAS
Mūsų susitarimas vis dar galioja?
Taip.
Gerai.
Tikiuosi, nebijote tamsos.
Ir nedidelių patalpų.
Ir aukščio.
- Kas visa tai padarė? - Nežinau.
Manome, tai išlikę dar iš laikotarpio prieš sukilimą.
Atsargiai.
- Kas ten žemai? - Pamatysit.
Ačiū.
Vienu metu čia buvo gal šimtas darbinių lempų.
Liko tik šitos.
Kas čia?
Greičiausiai čia yra tai, kas liko iš mašinos, kuri iškasė Sailą.
Teoriškai, kasimo mašina pasiekia iki čia,
lengvai jos iš čia neištrauksi,
taigi, įkūrėjai atitvėrė ją 10 metrų aukščio betonine siena.
Kasimo mašina turbūt taip atrodė gal šimtą metų.
Visi vertingi dalykai jau seniai pavogti.
Kai pirmą kartą pamačiau šią vietą,
supratau, kiek nedaug žinome apie Sailą.
Pasiruošęs?
Žemyn patarčiau nežiūrėti.
Jums viskas gerai?
Kokia čia vieta?
Džordžas.
Jis viską surinko.
Kai paskutinį kartą mačiau šitą daiktą, jis buvo čia.
Šioje dėžėje.
Dėl jų jis norėjo, kad mes išlaikytume santykius paslaptyje.
Jei jis būtų su jais sučiuptas, kad neįtrauktų manęs.
Visi jie - relikvijos?
Taip.
Nežinau...
Šito nesu mačiusi.
Gal būtent tai jis ir norėjo tau parodyti?
Neįsivaizduoju, kas tai.
Taigi, Džordžas pardavinėjo ir mainė relikvijas?
Taip. Jis buvo apsėstas laikotarpio iki sukilimo.
Jis ateidavo čia vienas ir ieškodavo.
- Ko ieškodavo? - Nežinau. Nesakė man.
Tik sakė, jog radęs suprastų.
Keista.
Šie plastikiniai laidai būdavo užvynioti ant ritės.
Palaukit.
Kas čia?
Buvai anksčiau juos mačiusi?
Ne.
Jis niekad neminėjo? Nesakė, kas jame gali būti?
Ne.
„Instrukcijos, kaip atkurti ištrintus failus.“
Kitoje pusėje kažkas parašyta.
Tai - ne Džordžo rašysena.
Mano žmonos.
Manote, jūsų žmona pažinojo Džordžą?
Prieš išeidama Alison padėjo jam išspręsti kažkokias IT problemas.
Kodėl man to nepasakėte?
Jei Džordžas ir jūsų žmona...
Jūs su juo kalbėjotės?
Vieną kartą.
O, šūdas. Laikrodis.
Jau buvote jį matęs, tiesa?
Todėl ir patikrinote jo riešus.
Taip supratote, kad mes - pora.
Ar todėl atėjote čia?
Pažiūrėti, ar aš susijusi su tuo, kad jūsų žmona išėjo valyti?
Atėjau išsiaiškinti jo mirties priežasties.
Nesąmonė! Jums įdomu, ar Džordžas susijęs su tuo,
kad jūsų žmona išėjo valyti.
Ir man teks pasakyti Teismynui, kad jo mirtis - nelaimingas atsitikimas.
Kodėl? Kodėl taip darytumėte? Jis buvo nužudytas!
- Kas jį nužudė? - Nežinau, kas!
Džordžas ne šiaip sau tą slėpė.
Gal taip sužinosim, kodėl... kas jam nutiko.
Nežinau, kodėl jis slėpė prakeiktą standųjį diską.
Tai - ypatingai pavojinga relikvija, kelianti grėsmę Sailo tvarkai.
Man nerūpi Sailo tvarka. Noriu, kad dirbtumėt savo darbą!
Mano darbas - palaikyti Sailo tvarką.
O išsiaiškinti tiesą?
Turėsiu įmesti jį į krematoriumą, kol niekas nesužinojo.
- Ne. - Užteks!
Gal jei būtumėte klausęs savo žmonos, ji dar būtų gyva!
Norėdamas patekti į savo kabinetą, turiu praeiti pro kavinę.
Tad dabar einu į darbą prieš aušrą
ir grįžtu sutemus,
kad tik man netektų matyti jos kūno ant tos kalvos.
Alison irgi kėlė klausimus.
Ji nebijojo.
Tuomet, prašau... Tiesiog...
padėkite man.
Aš toliau stengsiuosi išsiaiškinti, kas nutiko Džordžui,
bet tu turi nekelti jokio triukšmo ir neatkreipti į save dėmesio.
Ir nebesegėk to laikrodžio!
Gal jis ir legalus, tačiau traukia dėmesį.
Jei ką išsiaiškinsiu, informuosiu.
Atsiųsiu ženklą.
Pažadu.
Kokį ženklą?
Suprasi, kai pamatysi.
O laukdama galiu kaip nors padėti?
Turiu išsiaiškinti, kas tai,
o tu turi manimi pasitikėti.
Gerai.
Tikrai pasakei, kad jei jis būtų paklausęs
savo žmonos, ji būtų gyva?
Ir stebiesi, kodėl po to jis su tavimi nesusisiekė?
Džulse, galėjai man tą papasakoti anksčiau.
- Jis manęs paprašė laukti, tad laukiau. - Ir nesulaukei jokio ženklo.
Apgailestauju, kad nesulaukei atsakymų, kurių tikėjaisi,
bet gal tau vertėtų atsipalaiduoti.
Kažką nuveikti. Nukreipti mintis.
Verčiau sutelksiu mintis.
Aš neparodžiau šerifui visko.
Kitos raštelio, kurį man paliko Džordžas, pusės.
„Radau, ko ieškojau.“
Kodėl neparodei to šerifui?
Džordžas man buvo sakęs, kad tai, ko jis ieško,
yra pavojingiau už bet kokia relikviją.
Jis bijojo, kad net už tai, jog žinosiu, mane gali išsiųsti.
Ko jis ieškojo?
Džulse, tai darosi pavojinga.
Taip.
Sutaisysiu šitą vėliau.
Ne, nesutaisysi.
Taip. Nesutaisysiu.
Gerai.
Ei.
Pamėgink ten nežūti.
Gerai.
LAIPTINĖSE PRAŠOME NESTOVĖTI IR NESIBŪRIUOTI
Turiu teisėjos pasirinkimus į šerifo vietą.
Keturi pusėtini kandidatai,
tik tam, kad parodytų, ko ji išties nori.
- Polas Bilingsas. - Pamenu jį. Pavaduotojas.
Taip, viduriniuosiuose.
Geras buvo vyrukas, išėjo į Teismyną.
Vedė ir norėjo lankstesnio darbo grafiko.
Jei atvirai, Polas Bilingsas - ne blogiausias kandidatas.
Nenoriu ne blogiausio.
Vis galvoju, kad staiga kas nors įžengs pro šias duris
ir pasakys man, kad laiptais lipa ginkluota minia.
Ir 140 taikos metų nueis šuniui ant uodegos.
O po to pagalvoju, kad turiu pakalbėti su Holstonu apie tai.
Taip. Aš tą patį pagalvoju kokius dešimt kartų per dieną.
Kaip norėčiau, kad jis būtų pasakęs, kas turėtų perimti jo darbą.
Pasakė.
- Jis paliko raštelį. - Kodėl tik dabar man pasakei?
Nes tai - juokinga, ir, jei jau taip,
tai rodo, kad pabaigoje jam buvo gerokai pavažiavęs stogas.
- Ką jis pasirinko? - Siūlyčiau papildyti taurę.
„Savo paskutiniu įsakymu kaip šerifas, aš, Holstonas Bekeris,
siūlau skirti Džuljetą Nikols iš Mechanikos skyriaus į savo vietą.“
- Džuljeta Nikols? - Ji - inžinierė.
„Net jei ji atsisakys, prašau, kad šis ženklelis,
mano asmeninė nuosavybė, būtų atiduotas jai. Holstonas Bekeris.“
Kodėl ji?
Kaip sakau, jam buvo nučiuožęs stogas.
Noriu su ja susitikti.
Tikrai?
Sakiau, susitikti, o ne paskirti pareigas.
Parašysiu žinutę, kad ateitų rytoj ryte.
Ne. Pati pas ją nueisiu.
Tikrai? 144 lygius?
Ką tik išsiunčiau šerifą valyti.
Turiu pasivaikščioti po Sailą. Žmonės turi matyti savo merę.
Turi ilgą virvę.
Taip.
Kam tau ji?
Kad patekčiau ten, kur einu.
Aišku. Ir kurgi?
Į praeitį.
Praeitį?
Ko ieškai?
Tai, ko ieškau, beveik taip pat svarbu, kaip ir tai, ką radau.
Tave.
Nieko sau. Kvailiuk tu.
Rimtai, ko ieškai?
Jei rasiu, tau pasakysiu.
- Pasakyk man. - Nulipk... Gerai.
Manau, tai - durys.
Durys?
Kaip suprasti, durys?
Mačiau jas sename paveiksle.
Jos - trumpo tunelio gale.
Ir kas už jų? Iš kur žinai, kad jos apskritai egzistuoja?
Nežinau. Todėl ir turiu surasti.
Jos kažkur apačioje.
Apačioje.
Ten vanduo. Apačioje - vanduo.
Kam įdėti duris apačioje?
- Žinau, kad vanduo tave gąsdina. - Taip, gąsdina, Džordžai.
Nes vandenyje gali paskęsti, negali kvėpuoti.
Kas, jei paleisi virvę?
Kas, jei negalėsi sugrįžti? Kas, jei...
Aš būsiu atsargus.
Gerai, susitarkim.
Jei leisiesi žemyn,
nesakyk, kol nesugrįši.
Gerai?
Sutarta.
Gerai.
Ne!
Šūdas.
Išvertė Akvilė Katilienė