BASERT PÅ BOKSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
Tenkte meg du kom tidlig.
Du ser sliten ut alt.
Jeg vil møte Juliette Nichols før du faller om.
Vi får nå se.
- Vær så god. - Takk.
Er du død?
Du skulle nok ønske det.
Kom. Du er sen.
Hvordan kom du inn?
Døren sto åpen.
Du kastet opp i gangen. Det lukter som om du har kastet opp overalt.
- Snakk om noe annet. - Noe annet enn oppkast?
Skal jeg ikke snakke om spy?
Gå.
Bruker du den igjen?
Skal du si hva som skjer?
- Du drikker da ikke? - Ikke særlig bra, nei.
Her.
Kom igjen. Snakk med meg.
Reparasjonen funket ikke.
- Vann? - Ja.
Her.
Har du kvittet deg med vann, eller er flasken lekk?
Vil du hilse på dommeren?
Men du vil ikke la håndlangerne hennes se deg stå her.
Hei!
Kom deg ut!
- Jeg skulle bare... - Nei!
- Hvordan kan jeg lære... - Nei!
Vil du si hva som skjer?
Jeg forstår ikke.
- Du ba Cooper gå inn. - Skulle jeg vente på deg?
- Utrolig lukt, forresten. - Du kan reglene mine.
Dine regler? Det er jeg som er leder for mekanisk. Du er skyggen min.
Men jeg husker ikke sist du hørte på meg.
- Bare jeg går gjennom luken. - Var det greit å slå Cooper?
- Han er skyggen din. Han forguder deg. - Det er jobben min å sørge for at den går.
- Allikevel kommer du to timer for sent? - Vi utsetter det uunngåelige.
Vi må slå den av og fikse den ordentlig.
Jeg kan ikke bli den første i siloens historie
- som stenger generatoren. - Bedre med reserven enn at rotoren knuses.
- En time i mørket betyr fullt kaos. - Ingenting mot det som vil skje...
- Det er bedre om det skjer på våre vilkår... - Hør her, Jules.
Faen heller.
Hør her.
Vi tar denne diskusjonen i morgen når du ikke er bakfull eller fremdeles full.
Gå hjem. Vask bort hva det nå er som lukter, og ta straffen din.
Du dro til Cooper i trynet.
Du får enten en dag på søppelrommet eller reparasjoner med Walker.
Kan han ikke bare slå meg?
- Jeg ville rose deg. Å gå siloen... - Sier du "i din alder", får du ingenting.
- Hva har du med? - En takk for alt vi har gjort sammen.
Bra at noen får noe.
Jeg ble med på denne dødsmarsjen, og alt jeg får er mas.
Du må være ute etter noe.
Mulig jeg trenger litt hjelp med vår venn i kappen.
Dommer Meadows. Da vil du trenge mye hjelp.
Jeg fikk beskjed fra kontoret hennes om at du ikke stakk innom.
Ønsker du Paul Billings som sheriff?
Du kjenner meg. Betyr ikke stort hva jeg ønsker.
Du ser på tallene.
Som sier meg at Paul Billings er den mest lovende kandidaten.
Er det for siloen eller for IT?
Hva sa tallene om Holston?
De sa at han ville bli en bra sheriff, noe han var til han ikke var det.
- Hva sier tallene om meg? - Glem tallene. Du hadde med brandy.
Hva sier de om Juliette Nichols? En ingeniør på mekanisk.
Jeg vet hvem hun er.
- Jeg trenger ikke tallene. Hun er en tyv. - En tyv?
- Det står ingenting om det. - Hun stjal fire esker med H57-tape.
- Tape? - Ikke hva som helst.
Varmetape, som vi bruker så serverne ikke koker.
Problemet er ikke hva hun stjal.
- Men at hun stjal. - Hun var Holstons valg, Bernard.
Du kan da ikke ta henne i betraktning?
Visesheriff.
- Spiller ingen rolle. - Jeg er bare med.
Jeg liker ikke at juridisk tvinger på meg sitt valg.
Det at du tar med en flaske brandy
vil ikke hjelpe deg i kampen mot dommer Meadows.
- Det er god brandy. - Hjelper ikke om den er fra tiden før.
Her er noen tall du bør vurdere. Hver time siloen står uten sheriff,
øker sannsynligheten for en katastrofe med én prosent.
Mens vi sitter her og småprater, bevæpner redde borgere seg
fordi de ikke vet hvem som vil beskytte dem.
Billings er et godt valg. La ham bli sheriff.
Så lar vi ungene uten noe bedre å ta seg til få gå opp og ned siloen.
Hun kommer.
- Du klarte ikke å la være. - Jeg ga beskjed.
- De trenger oss nå, Sam. - Borgermester! Velkommen!
- Velkommen til midten, borgermester Jahns. - Hei.
Det er lenge siden jeg krysset denne broen.
Jeg ser menn som bare var tenåringer sist jeg var her.
Jeg kom for å fortelle dere hvor viktige dere alle er.
Vi er redde.
Vi mistet en god mann og en bra sheriff. Men det er samfunnet vårt,
måten dere elsker hverandre, som holder siloen sammen,
selv når ting blir vanskelig.
Vi elsker deg, Jahns. Jeg skal stemme på deg. Det vil alle.
Ja.
Jeg har ting jeg må gjøre lenger ned,
men jeg drar ikke før jeg har sett til babyene.
- Dette er Jacob, borgermester. - Nydelig. Så godt å se deg.
Dette er Harry. Han hadde det travelt. Kom tre uker for tidlig.
Men det går bra.
Jeg husker at du gjerne ville hilse på våre vordende mødre sist.
Vi håpet faktisk på litt tid med deg alene.
Greit.
Vi vil snakke om datteren din. Om Juliette.
- Har hun det bra? - Ja. Hun er kandidat til en ny stilling.
Ren rutine.
- Noe jeg kan svare på? - Hvorfor bor hun i dypet?
Det er uvanlig for noen i midten,
med en lege til far, å ende opp på mekanisk.
Problemene begynte...
Det var vanskelig for Jules.
Et slikt tap...
Hun var tidlig interessert i maskiner.
Hun ville vite hvordan ting fungerte, hvordan man fikset dem.
Det føltes nok bra å kunne fikse noe.
Hun var litt ung, men jeg støttet henne i avgjørelsen.
- Hvor gammel var hun? - Tretten.
Når så du henne sist?
En stund siden.
Jeg har nye babyer hver uke.
Jules har generatoren. Det er langt til mekanisk.
Jeg rekker ikke ned på fridagen min. Jeg trenger en hviledag.
Om det var alt... Jeg har en mor med en baby i seteleie.
Jeg må få snudd babyen.
Flere spørsmål enn svar.
- Det er vanskelig å beskrive. - Hva du så eller hva du følte?
- Det føltes bra. - Ok.
Det var ikke mørket jeg var redd for.
- Jeg følte meg... - Redd.
Nei, ikke redd.
- Da ville jeg sagt det. - Ok.
Faen heller. Jeg var redd.
Så mye vann...
Det var mer vann enn jeg noen gang har sett.
Det var mer enn det. Jeg hadde...
Du vet, George, han...
Han la igjen ledetråder, men jeg klarte det ikke.
Jeg klarte ikke å gå ned dit.
- Jeg føler meg forbannet. - Så du lot det gå ut over Cooper.
- Ikke snakk om Cooper. - Hva da?
Jeg vet ikke. Jeg vil bare...
Forsvinne.
Det er greit. Jeg forstår det.
Vi skriker, vi kjemper, vi blir sinte.
Men av og til bør vi si til oss selv:
-"Vi gjorde det vi kunne. Vårt beste." -"Vi"?
Hvorfor tar jeg imot råd fra noen som bare sitter og hører på radioen?
Du har ikke forlatt verkstedet på 20 år.
Faen meg 20 år!
Har jeg fortalt om min første pågripelse?
Det var her borte i parken.
Klokken 3 om natten. To fulle, nakne folk som hadde sex. Min første pågripelse.
Vet du hva den andre var?
Ett døgn senere. Samme fulle par som hadde seg der.
Det er sant.
Vil du savne den? Jobben?
Tiden er inne. Jeg tenkte jeg kunne åpne en bod på markedet.
Prøve å selge tegningene mine til noen som er blinde nok til å ville ha dem.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Jeg trodde Holston ville ta over etter meg.
En hilsen fra dommer Meadows. Ferske jordbær fra gården.
Har du prøvd dem? Én eneste bit kan gi deg helt nye vaner.
- Skal dette skremme meg? - Dessert?
- Nei, jeg ville sørge for... - Så mye sukker er ikke bra for hjertet.
Min feil. Det skulle være en vennlig handling og en liten dytt.
- Du besøkte ikke dommer Meadows. - Skulle jeg det?
I det Holston gikk ut, begynte jakten etter hans etterkommer.
Jeg forstår at du gjerne vil gi jobben til den Holston valgte.
- Har Bernard fortalt det? - Paul Billings er et godt valg.
En familiemann, engasjert, hardtarbeidende, smart.
- Han bryr seg om folket. - Jeg tar en avgjørelse etter turen min.
- Vil du ha, Sam? - Nei, Rob. Ellers takk.
- Selvmord er en forbrytelse. - Det var ikke selvmord.
Du sier det.
JEG FANT DET JEG LETTE ETTER
"Det jeg lette etter."
Faen. Faen!
- Ikke bra. - Nei. Hvor er Jules?
Knox.
Borgermester. Visesheriff.
- Vi ventet ikke å se dere. - Er alt i orden?
- Det er under kontroll. - Skal vi komme senere?
Skal den høres slik ut?
Nei.
- Hva skjer? - Reparasjonen holder ikke.
Jeg ser det.
- Jeg har prøvd... - Jeg må lytte.
- Er det henne? - Ja.
- Ha meg unnskyldt. Ikke bekymre dere. - Hva skjer?
Jules!
- Vibrasjonene er endret. - Hva?
- Den er annerledes. Vibrasjonene har... - Denne veien.
- Nå går det den veien. - Pokker.
- Hva gjør vi? - Gå. Sjekk effekten.
Gå tilbake!
- Tilbake. - Jeg kan hjelpe deg.
- Jeg kjenner generatoren like godt som... - Du er skyggen hennes.
Dere kan ikke begge være der om det går galt.
Steng den etter meg. Det var det jeg advarte mot.
Jeg vet det.
Lykke til.
Faen.
Ikke la henne gå.
- Borgermester? - Det går bra.
Jeg ville ryddet opp om jeg visste at borgermesteren kom på besøk.
Man rydder ikke for gamle venner. Dessuten visste du at jeg kom.
Du hørte det på radioen du lagde, som ifølge Pakten er svært ulovlig.
Dere på toppen kjenner ikke maskinene. Det der er en brødrister.
Synd ekteskapet ikke holdt.
- Det var 25 år siden. - Trist allikevel.
- Du og Carla var et bra par. Hva skjedde? - Hun tygde med åpen munn.
- Hva kan jeg hjelpe deg med, Ruth? - Juliette Nichols.
- Hva med henne? - Gi meg en ærlig vurdering.
Hvem er hun, Martha?
KONTROLLROM
Skal du pågripe meg?
Bør jeg det?
Juliette.
Borgermester Jahns.
- Kan vi få et øyeblikk? - Greit.
Kan du ikke bli?
Du takler det.
Det er min jobb å utpeke den nye sheriffen.
Det er tradisjon at avtroppende sheriff legger igjen et forslag
til noen som bør overta stjernen. Holston Becker valgte deg.
- Unnskyld? - Du bør vite...
- Ingen ønsker deg i rollen. - Ok.
Foruten den avdøde sheriffen og jeg.
Det er mye å ta til seg.
Nei.
- Unnskyld? - Jeg vil ikke ha jobben.
Halleluja.
Hvorfor ikke?
Alle mener deres jobb er den viktigste i siloen. Min er faktisk det.
Generatoren. Hun har det ikke bra. Hvis ikke jeg sørger for at hun er i gang...
- Jeg må ta meg av henne. - Det var synd.
Holston ville du skulle ha denne...
...enten du sa ja eller ikke.
Ha det bra.
Hva faen?
- Ikke juks. - Gi deg.
- Wow. - Jeg forstår ikke.
- Du? Sheriff? - Ja.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
Du får ting gjort.
- Du ville blitt en bra sheriff. - Ikke smisk.
- Hun slår ikke igjen. - Det bør være Hank.
Da må han klippe håret.
- Får jeg se den? - Ja.
Holston var grunnen til at jeg ville bli betjent.
- Hva vet vel jeg om rettshåndhevelse? - Hva visste du om å være ingeniør?
- Ikke mye. - Hva er dette?
Noe er risset inn på baksiden.
Borgermester!
Jeg har ombestemt meg. Jeg tar jobben.
- Fantastisk. - På én betingelse.
- En betingelse? - Jeg må fikse generatoren.
Jeg kan ikke forlate mekanisk uten at den er pålitelig.
- Ok. - For å kunne fikse den...
...må jeg slå den av.
Må du slå av generatoren? Da blir det mørkt.
- Vi har en reserve. - Med minimalt med strøm.
Kun nok til å overleve.
- Det du ber om har aldri blitt gjort før. - Nei.
- Jeg vet det. - Folk vil bli redde.
Det blir de om rotoren knuses,
og om vi må leve av reserven i mørket.
I all tid.
Jeg klarer det.
For å reparere generatoren,
blir det strømstans i åtte timer fra i kveld klokken 22.
Siloen vil bli mørklagt i den perioden.
Dere bes samles i de trygge sonene
eller holde dere hjemme. De som ikke følger ordrer, blir fengslet.
ETTER ORDRER FRA BORGERMESTEREN EN ÅTTE TIMERS STRØMSTANS
Slik bør rotoren snurre.
I løpet av de siste 30 årene har den blitt skadet.
- Av hva? - Vet ikke. Kanskje noen mistet et verktøy?
- Hvor stor er skadene? - Det må bare til en liten bulk.
Det vil skape slingringer som gir større slingringer.
Uansett hvor ofte vi justerer den...
- Vil den alltid flytte på seg. - Hele greia vil bli ødelagt.
Da har vi ikke nok strøm til en eneste etasje. Langt ifra hele siloen.
Hvordan fikser vi den?
Vi må åpne den og se hva som er ødelagt.
For å fikse den, må hele generatoren slås av.
Fortalte du borgermesteren at vi ikke kan gjøre det?
Det kan vi vel. Knox regulerer dampen herfra.
Hvor lang tid har vi før den eksploderer om han slår den av?
- Eksploderer? - Vet ikke.
- En time, kanskje? - Du er heldig om du får halvparten.
La meg vise deg.
Vi vet ikke hva vi har med å gjøre, så vi må forvente det verste.
Gi beskjed om det er problemer. Jeg skal koordinere med de andre.
Vær oppmerksomme. Vi vet ikke hva som kan skje.
Hold dere trygge.
Du og teamet ditt patruljerer, Molly.
- La alle vite at dere er der. - Dere vet hva dere må gjøre.
Hvis alt er rolig, står det en seng i cellen og en sofa på kontoret mitt.
- Ingen av dem er komfortable. - Følg Jahns til herberget.
- Jeg blir her. - Nei.
Det blir stille, men jeg vil vite hvordan det går i siloen.
- God natt. - Vi ses i morgen.
Siloen har aldri blitt drevet av reserven.
- Du tror det blir stille? - I kveld er de redde.
- Og i morgen, om lyset ikke kommer på? - Kan du kombinasjonen til våpensafen?
Dampen kommer inn fra dypet. Ingen vet hvorfra.
Men den kommer opp dette røret, rundt her og rett opp til turbinen.
Grunnleggerne var smarte.
De kunne ikke kontrollere dampen, så de la inn en kontroll.
Dette er kontrollkammeret.
Det beskytter turbinen om trykket plutselig endrer seg
og noen må regulere dampen.
Vil du stoppe generatoren, må Knox stenge denne ventilen.
Når det er gjort, har du 30 minutter før trykket er for høyt.
Vi trenger mer tid. Kan vi holde trykke på rødt?
Hvis dampen var kald, ja, men det er den jo ikke.
Jo høyere trykk, desto varmere er den.
Trykket vil bygges opp til det eksploderer.
- Vi har altså 30 minutter? - I beste fall.
Sjef?
Borgermesteren gikk med på åtte timer på reserven.
Når vi overfører kraften, vil vi begynne å løsne deksel C og D.
- Begge? - Det er eneste måte å få tilgang.
- De veier nok... - 1,35 tonn hver.
Det er ingenting her som er enkelt.
Den minste feil kan når som helst få noen drept,
eller verre, at 10 000 mennesker må forbli i mørket.
Vi tar fem sterke karer på hvert deksel.
Når de er åpne, reduserer jeg generatoren til 50 %.
Men jeg stopper den ikke da.
Vi identifiserer problemet, før Jules signaliserer til meg at hun er klar.
Jeg stenger ventilen og stopper generatoren.
- Våre 30 minutter starter da. Greit? - Ja.
Hvem vil du ha med deg inn dit?
Greit. Vi setter i gang. Kom igjen!
Hold dere unna trappen.
Hold dere unna. Gå inn igjen. Takk skal du
Gå i gang.
Slår over på reserven.
Reserven går godt.
Reduserer damp til 50 %.
Begynn med dekslene.
Utrolig.
Ok.
Jeg må dit.
Hei! Går det bra?
Når vi er oppe, må vi sette oss til rette. Vi må fikse det vi kan.
De store tingene sender vi til dem, så får de fikse det.
- Ok. - Ja?
Ok.
- Jules! - Ja?
Gi beskjed.
Greit.
Begynn.
Stenger dør. 30 minutter starter nå.
Nå!
Stopp! Vi er framme.
Ok!
Pokker. Det er ille.
Ok.
Dette bladet er problemet. Vi må sende det ned.
- Vi fikser resten her. Få utstyret opp. - Før det opp, Teddy!
På den andre siden, Coop!
Du må sjekke det, Coop.
Det kommer nå!
Kom igjen.
Jeg pleier å si at det er bedre å gjøre ting rett enn raskt.
Nå trenger vi begge. Hvor er verktøyet?
Kom igjen.
Ta tak i den andre enden, Coop.
Klar? Dra.
- Dra. - Ja. Jeg har det.
Send det ned. Jeg må fikse de små bladene.
Vi er klare!
Hei! Har du det?
- Jeg er ikke... - Ja?
Pass deg!
- Pass deg! - Herregud!
- Går det bra? - Ja!
Så rett det opp så Jules kan sette det på plass.
Cooper! Konsentrer deg. Du må ta boltene.
Kom igjen! Kom igjen, karer.
Ok, Cooper!
Temperaturen er stabil.
Pappa!
Det går bra.
- Det er mørkt. - Det går bra.
Ikke vær redd. Du trenger ikke bekymre deg for mørket.
Pappa blir her til du sovner.
Dette er LaFontaine i 80. etasje. Det er stille på gårdene.
Forstått.
Jeg får ikke sove.
Så ikke gjør det.
Ti tusen mennesker sitter våkne,
redde for at de ikke vil få strøm.
Redde for at grunnvannet vil stige så de drukner.
Eller kanskje noen gærninger vil rive opp døren og slippe giften inn.
Vi har alltid vært én katastrofe fra å avslutte det hele.
Dette gjør folk bare mer bevisste.
Det er ikke så ille.
Man setter pris på dagene man har.
Du mener det er galt å gi Nichols jobben.
Men noe ved henne gir meg håp.
Håp nok om at jeg kan gi makten over til noen andre.
Vil du pensjonere deg?
Skal du sitte og strikke?
Hvorfor ikke?
Kanskje åpne en butikk
ved siden av noen som tegner.
Jeg kom ikke på denne turen bare for å treffe Nichols.
Jeg ville ha tid med deg.
Det var derfor jeg ble med.
Faen! Sjef!
- Det blir varmt veldig raskt. - Hvor mye tid?
Noen minutter.
Dere må ut, Jules! Vi har bare noen minutter!
Hva? Hva sa han?
- Vi har bare noen få minutter. - Hva? Nei. Vi trenger mer tid.
- Det går i rødt! - Alt nå?
Temperaturen er høyere enn forventet! Jeg må åpne.
Nei! Ikke uten bladet! Faen.
Teddy!
- Vi prøver! - Prøv hardere!
- Hvordan går det? - Det blir verre.
Faen.
Hva gjør vi?
Ok. Ta over. Fortsett.
- Som jeg har lært deg. - Ok.
Når bladet kommer, setter du det på plass.
Sørg for å få rett vinkel.
- Jeg greier ikke... - Nei. Se på meg.
Du er klar. Du kan gjøre det.
Ok.
Teddy!
- Et øyeblikk! - Han må ha det nå!
- Få det opp! - Jeg prøver!
- Hvor skal du? - Må kjøpe oss litt tid.
Pokker!
Sørg for at hun ikke gjør noe dumt.
- Hva gjør du? - Det må kjøles ned.
- Slå på når jeg roper. - Skal du inn dit?
Faen.
Nå! Slå den på!
Den kjøles ned. Faen heller, Jules. Det funker.
Ok, ok. Di gærne kjerring.
Hold deg inne, sir.
Takk.
Hjelp! Noen!
Hjelp! Hjelp!
Kan noen hjelpe meg?
Jeg skulle hjem, men lyset ble slått av.
Ikke vær redd. Vi skal hjelpe deg. Beson får deg hjem.
Takk.
- Teddy, bladet! - Et øyeblikk!
Pokker! Kom igjen, Jules. Gi meg et par minutter til.
Kom igjen!
Sjef! Knox!
- Fort deg, Teddy! - Nesten ferdig!
Faen.
Her kommer det.
Fortere. Det går i rødt! Få det opp!
Kom igjen!
Jules! Bladet sendes opp til Coop!
Stopp! Jeg har det!
Kom igjen!
Fort!
Knox!
Faen.
Cooper! Få på bladet. Den vil eksplodere!
Kom igjen, Coop! Du må få det på!
Shirley! Kom igjen!
Faen! Hun er der inne!
Vi må få henne ut! Faen!
Faen!
Kom igjen!
Kom igjen! Hjelp!
Kom igjen, Jules. Gi meg noen sekunder.
Faen.
Cooper! Kom deg ut!
- Nesten ferdig! - Vi må få henne ut!
Hun drukner, sjef!
Kom igjen.
Ferdig!
Få ham ned! Få Jules ut!
- Kom igjen! - Faen.
Gå! Få henne ut!
Ta den! Trekk!
- Jules? - Kom igjen!
Kom igjen!
Faen.
Hun er ute! Kammeret er tomt!
- Er det gjort? - Jeg tror det.
Kom igjen.
Faen. Fy faen.
Håper du ikke venter ros for at du gjorde jobben din.
Unnskyld for det jeg sa.
Du tok ikke feil. Jeg har ikke vært ute på lenge.
Jeg mislyktes og det gikk ut over deg.
- Hvordan mislyktes du? - Jeg klarte ikke det George ba meg gjøre.
Da jeg hørte om deg og datafyren, visste jeg ikke hva jeg skulle tro.
Så sa Shirley at han fikk deg til å smile.
Ja.
Synd du ikke fikk møte ham.
Sa han det ikke?
Jeg ba ham om ikke å gjøre det.
Jeg fikk ham hit. Sa jeg hadde problemer med pc-en,
men den har jeg jo bygd selv.
Jeg sa at om han noen gang skadet deg, ville han forsvinne uten et spor.
Du...
Før jeg drar...
For å ta en jobb du ikke er kvalifisert til.
Jeg har alltid satt pris på din oppmuntring.
- Hva er det? - Vet ikke. Fant det blant Georges ting.
- Har du med et minne hit? - Du vil jo vite hvordan ting funker.
- Jeg vil ikke dø. - Du vil ikke måtte vaske.
Du vil komme ut herfra med beina først.
Takk.
- Kan du prøve å finne ut hva det er? - Greit.
Takk.
Ja...
Ok.
Takk...
For alt.
- Jeg sender meldinger. - Sheriffen har radio. Jeg skal lytte.
Selvfølgelig.
Én ting til.
Ikke end opp som George.
- Kan jeg få litt vann? - Ja.
Borgermester Jahns.
Hvorfor var siloen mørklagt i natt?
- Fordi det var natt. - Takk, visesheriff.
Det var viktig å fikse generatoren. Det var min avgjørelse.
Du gjorde en avtale med Juliette Nichols, din nye sheriff?
- Hvordan vet du det? - Hun er en tyv fra mekanisk.
- Hun blir bra. - Ti tusen liv, Ruth.
Og alle de kommende generasjonene. Jeg ber til grunnleggerne om at du har rett.
Det er rart. Jeg har ikke forlatt mekanisk siden jeg kom hit.
Tiden er inne. Du har ting du må gjøre.
Ja.
Når du blir lei dem på toppen, får du komme hit igjen.
Vi venter på besøk av sheriffen vår.
Kom hit.
Du blir så bra.
Ja. Ok.
Gå.
Hva med sannheten?
Jeg gir beskjed om jeg finner noe. Et signal.
Jeg lover.
SANNHET
SHERIFFENS NAVN
Håper du ikke gjør en feil.
Det gjør jeg ikke.
- Går det bra? - Ja, det går bra.
Sikker?
Hent en flaske vin og ta meg med hjem.
Ja, frue.
Jeg må på toalettet.
- Hvilken? - Du bestemmer.
Tror du én flaske er nok, Ruth?
Kanskje to?
Vi...
Ruth. Ruth?
Ruth!
Ruth.
Ruth. Ruth!
Ruth!
Ruth.
Hva skjedde?
Ruth. Å nei.
Hjelp! Kan noen hjelpe meg? Hjelp meg!
Tekst: Tina Shortland