BASERAD PÅ ROMANSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
Väntat att du är tidig.
Du ser redan trött ut.
Jag hoppades få träffa Juliette Nichols innan du går i däck.
Vi får se vem som slocknar.
- Efter dig. - Tack.
Är du död?
Du önskar nog att du var det.
Kom igen, du är sen.
Hur kom du in hit?
Dörren var öppen.
Du spydde i korridoren.
Och lite överallt, verkar det.
- Kan du prata om nåt annat? - Nåt annat än spyor, menar du?
Ska jag inte prata om att kräkas?
Gå nu.
Varför bär du den där igen?
Tala om vad det är.
Du brukar inte dricka, Jules.
Jag är inte bra på det, nej.
Här.
Kom igen. Berätta.
Jäklar. Min lagning håller inte.
- Vatten? - Visst.
Här.
Om du inte har dumpat vatten för att lätta vikten, har du nog en läcka.
Vill du säga hej till domaren?
Men du vill att hennes hejdukar ser dig stå här.
Hallå!
Bort därifrån!
- Nej, jag skulle bara... - Nej!
- Juliette, hur ska jag lära... - Nej! Nog!
Vill du berätta vad som pågår?
För jag vet banne mig inte.
Du sa åt Cooper att gå in.
Skulle jag ha väntat tills du kom?
- Helt otrolig lukt, förresten. - Du kan mina regler.
Dina regler?
Såvitt jag vet är jag chef för Mekaniska, och du är min vice.
Fast jag minns inte när du senast lyssnade på mig.
- Bara jag går genom luckan. - Så det kändes rätt att däcka Coop?
Jules, han är din vice. Grabben ser upp till dig.
Det är mitt jobb att se till att den funkar.
Du bryr dig så mycket att du kom två timmar för sent.
Vi skjuter upp det oundvikliga.
Vi måste stänga av den och göra en riktig reparation.
Jules, jag vill inte vara den första i Silons historia att
- stänga av generatorn. - Hellre göra det kontrollerat
med reserven igång än att rotorn spräcks...
Bara en timme i mörker innebär rent kaos.
- Inget mot vad som lär hända... - Jules.
Det är mycket bättre att det sker kontrollerat
-än att rotorn spräcks! - Jules... Så här.
Men för fan.
Så här.
Vi tar det här imorgon när du inte är bakis eller fortfarande full.
Gå hem.
Tvätta av det som stinker, och ta ditt straff.
Du slog till Cooper i ansiktet.
Antingen en dag i sophanteringen
eller jobba av några reparationer med Walker.
Kan han inte bara få slå mig tillbaka?
Jag tänkte gå ut och applådera. Att gå genom Silon vid...
Om du säger "vid din ålder", får du inte det jag tog med åt dig.
Vad tog du med åt mig?
Ett litet bevis på min tacksamhet för allt vi gjort tillsammans.
Kul att nån får nånting.
Jag har följt henne på den här dödsmarschen,
och hon har bara gett mig problem.
Du vill visst verkligen ha nåt.
Jag kanske behöver lite hjälp med vår vän i domarskruden.
Domare Meadows.
Nej, du lär behöva mycket hjälp.
Hennes kontor kontaktade mig och sa att du underlät att titta förbi.
Vill du ha Paul Billings som sheriff?
Borgmästaren, du känner mig. Min åsikt är oviktig.
Du bara sköter statistiken.
Som säger att Paul Billings är den lämpligaste kandidaten.
För Silon, eller för teknisk support?
Vad sa din statistik om Holston?
Att han vore en utmärkt sheriff, vilket han var tills han inte var det.
Undrar vad din statistik säger om mig.
Skit i statistiken. Du tog med konjak.
Vad säger den om Juliette Nichols?
Hon är tekniker i Mekaniska.
Jag vet vem hon är.
- Ingen statistik behövs. Hon är en tjuv. - En tjuv?
Hon är ostraffad.
Hon stal fyra kartonger H57-tejp reserverad för IT.
- Hon stal tejp. - Inte vilken som helst.
Värmetejp vi använder för att våra servrar inte ska koka.
Och problemet är inte vad hon stal,
- utan det faktum att hon stal. - Bernard, hon var Holstons val.
Du kan inte på allvar överväga henne.
Vicesheriffen.
- Hans åsikt är oviktig. - Jag är bara eskorten.
Jag ogillar att bli påtvingad Rättsavdelningens val.
Att ta med en flaska konjak hit
hjälper dig inte att vinna en maktkamp mot domare Meadows.
Det är fin konjak.
Den får vara hur fin som helst, jag bryr mig inte.
Här är annan statistik att begrunda.
Varje timme Silon är utan sheriff
ökar risken för en katastrof med en procent.
Medan vi sitter här och småpratar beväpnar folk sig,
för de vet inte vem som ska skydda dem.
Billings är ett bra val.
Utnämn honom till sheriff,
och överlåt rännandet runt Silon åt sysslolösa ungdomar.
Hon kommer.
- Du kunde inte låta bli, va? - Okej, jag meddelade i förväg.
De behöver oss nu, Sam.
Borgmästaren! Välkommen till Mitten.
- Välkommen till Mitten, borgmästare Jahns! - Hej!
Det var länge sen jag gick över den här bron.
Jag ser faktiskt några män
som var finniga tonåringar senast jag var här.
Jag kom för att se er alla i ögonen och påminna er om hur viktiga ni är.
Vi är alla rädda.
Vi har mist en fin man och bra sheriff, men vi är en gemenskap.
Det är er kärlek till varandra som håller ihop Silon
även i svåra tider, som nu.
Vi älskar dig, borgmästare Jahns.
Jag röstar på dig i nästa val. Det gör vi allihop.
Ja.
Jag har ärende längre ner,
men jag lämnar inte den här nivån förrän jag får se bebisarna.
- Det här är Jacob. - Så fint. Roligt att träffa er.
Det här är Harry.
Han hade bråttom. Föddes tre veckor för tidigt.
Men han mår bra.
Jag minns från ditt senaste besök
att du vill hälsa på alla blivande mödrar.
Doktorn, vi hoppades faktiskt få prata med dig i enrum.
Jaha. Självklart.
Vi ville prata med dig om din dotter, Juliette.
- Allt väl med henne? - Jadå.
Hon är föreslagen för ett nytt jobb.
Bara några standardfrågor.
- Jag svarar gärna. - Varför bor hon nere på Botten?
Det är ovanligt för nån som är född i Mitten
och har en läkare som far, att hamna i Mekaniska.
Våra problem började.
Det var jobbigt för Jules.
En sån förlust...
Hon var intresserad av maskiner redan som liten.
Hon räknade ut hur saker funkade, och hur man lagade de trasiga.
Det kändes nog bra att kunna laga nånting.
Hon var lite väl ung, men jag stöttade hennes beslut att flytta.
- Hur gammal var hon då? - Tretton år.
När pratade du senast med henne?
Det var ett tag sen.
Jag förlöser nya bebisar varje vecka.
Jules har generatorn. Det är långt att gå ner till Mekaniska.
Jag hinner inte dit och tillbaka på min lediga dag. Då behöver jag vila.
Om det var allt, har jag en blivande mor med bebisen felvänd,
så jag måste gå och vända den rätt.
Fler frågor än svar.
Det är så svårt att beskriva.
Det du såg eller det du kände?
- Nej, det kändes bra. - Okej.
Det var inte mörkret som bekymrade mig. Jag...
- Jag var bara... - Rädd.
Nej, jag var inte rädd.
- I så fall skulle jag tala om det. - Okej.
Okej, för fan. Jag var rädd, jag...
Så mycket vatten, det...
Det var mer vatten än jag nånsin hade sett.
Det var mer än det. Jag hade bara...
Du vet, George, han...
Han lämnade en massa ledtrådar, men jag kunde inte göra det.
Jag kunde inte gå ner dit.
- Det är vad jag känner. Jag är förbannad. - Så du tog ut det på Cooper.
- Jag vill inte prata om Cooper. - Vad vill du?
Jag vet inte. Jag vill bara...
Fly.
Det är okej. Jag fattar.
Vi skriker, vi slåss, vi blir arga.
Men ibland borde vi säga till oss själva:
-"Vi gjorde vad vi kunde, vårt bästa." -"Vi." Verkligen? "Vi"?
Jag vet inte varför jag får råd av en som sitter på sin bänk
varje dag och lyssnar på radio.
Du har inte lämnat verkstaden på 20 år.
Tjugo år, för fan!
Har jag berättat om mitt första gripande?
Det var i den här parken, där borta.
Kl 03:00. Ett berusat, naket par som var igång. Mitt första gripande.
Gissa vad mitt andra gripande var?
Tjugofyra timmar senare. Samma berusade par igång igen.
Det är faktiskt sant.
Kommer du inte att sakna det? Jobbet?
Det är på tiden.
Jag funderar på att öppna ett stånd på marknaden
och försöka sälja mina teckningar till dem som är blinda nog.
Jag vet faktiskt inte vad jag ska ägna mig åt.
Jag trodde jämt att Holston skulle ta över efter mig.
Domare Meadows hälsar. Nyplockade jordgubbar från odlingen.
Om du inte har smakat förut, låt bli. Det kan vara vanebildande.
Är det menat att skrämma mig?
Dessert?
Nej. Jag ville se till att du...
Allt som är dränkt i socker är skadligt för hjärtat.
Fel av mig. Det var menat som en vänlig gest och en liten puff.
- Du stannade inte till hos domare Meadows. - Jag visste inte att det förväntades.
Borgmästaren, när Holston gick ut
började sökandet efter hans efterträdare.
Jag förstår att du vill hedra Holston
genom att åtminstone träffa hans kandidat.
- Jaså, Bernard har berättat? - Det brådskar.
Paul Billings är ett bra val.
Han är familjefar, hängiven, arbetsam, smart.
- Han bryr sig om folket. - Sims.
Jag fattar mitt beslut efter resan.
- Sam, vill du ha? - Nej, tack, Rob.
Självmord är ett allvarligt brott.
Nej, det var inte självmord.
Du påstår det.
JAG FANN DET JAG SÖKTE EFTER
"Det jag sökte efter."
Helvete!
- Inte bra. - Jaså? Var är Jules?
Knox.
Fru borgmästare. Vicesheriffen.
Vi väntade er inte...
Är allt som det ska?
- Ja, allt är under kontroll. - Ska vi återkomma eller...
Den ska inte låta så, eller hur?
Nej, ma'am.
- Vad pågår? - Lagningen höll inte, igen.
Ja, det ser jag.
- Jag har prövat... - Låt mig lyssna.
Är det där hon?
Ja.
Ursäkta, fru borgmästare.
- Vad pågår? - Ingen fara.
Jules!
- Vibrationen har förändrats. - Va?
Den har förändrats. Hela tiden
- har vibrationen flyttat sig... - Ditåt.
- Nu flyttar den sig ditåt. - Jävlar.
- Vad ska vi göra? - Gå. Kolla uteffekten.
Backa, allihop.
- Backa. Kom igen. - Jules, jag kan hjälpa.
Jag känner generatorn lika bra som nån...
Coop! Du är hennes vice.
Ni kan inte båda vara här om det går åt skogen.
Stäng efter mig. Det var det här jag varnade er för.
Jag vet.
Lycka till.
Helvete.
Låt henne inte gå.
- Fru borgmästare? - Jag klarar mig.
Om jag hade vetat att jag skulle få borgmästarbesök,
hade jag städat.
Man städar inte för gamla vänner.
Förresten visste du att jag skulle komma.
Du hörde det på radion du byggde.
Vilket är så förbjudet enligt Pakten att det inte är klokt.
Ni på Toppnivån vet inget om maskiner. Det är en brödrost.
Tråkigt att höra om skilsmässan.
Det var 25 år sen.
Ändå tråkigt.
Du och Carla var ett fint par. Vad hände?
Hon tuggade med munnen öppen.
Vad kan jag göra för dig, Ruth?
Juliette Nichols.
- Vad menar du? - Vad är din åsikt om henne?
Vem är hon, Martha?
KONTROLLRUM
Är jag gripen eller nåt?
Borde du vara det?
- Juliette. - Mm.
Jag är borgmästare Jahns.
Kan vi prata?
Visst.
Kan du inte stanna?
Du klarar det.
En av mina plikter är att utse vår nya sheriff.
Det är tradition i Silon att avgående sheriffen ger en rekommendation
om vem som ska efterträda honom. Holston Becker valde dig.
- Ursäkta, vadå? - Jag bör berätta
- att ingen vill att du får jobbet. - Okej.
Frånsett en avliden före detta sheriff och jag.
Ja, det är mycket att ta in.
Nej.
- Ursäkta? - Jag vill inte.
Halleluja.
Får jag fråga varför?
Alla tror att deras jobb i Silon är viktigast. Mitt är det faktiskt.
Generatorn är inte som den ska.
Om jag inte är här och ser till att den funkar...
Jag måste ta hand om den.
Det var ju synd.
Holston ville att du skulle ha den här...
...vare sig du tog jobbet eller ej.
SHERIFF BECKER
Ta hand om dig, Juliette.
Vad i helvete?
Sluta fuska.
Kom igen.
- Oj. - Det är ologiskt.
Du? Sheriff?
Ja.
- Varför? - Jag vet inte.
För du är handlingskraftig.
- Du vore en bra sheriff. - Coop, sluta smöra.
- Du får ingen mer snyting. - Det borde vara du, Hank.
Då måste han klippa håret.
- Får jag se den? - Visst.
Sheriff Holston var skälet till att jag ville bli vicesheriff.
Jag menar, vad vet jag om polisarbete?
Vad visste du om att jobba som tekniker?
- Inte mycket. - Du. Vad är det här?
Det står nåt inristat på brickans baksida.
Borgmästare Jahns!
Jag har ändrat mig.
Jag tar jobbet.
- Så roligt. - På ett villkor.
Jaså, ett villkor?
Jag måste laga generatorn.
Jag kan inte lämna Mekaniska utan att veta att den är säker.
- Okej. - Och för att kunna laga generatorn...
...måste jag stänga ner den.
Stänga ner generatorn? Ska vi famla i mörkret?
- Vi har en reservgenerator. - Som ger minimalt med ström.
Knappt livsuppehållande.
Det du begär har aldrig gjorts.
Nej. Jag...
- Jag vet. - Folk skulle bli skräckslagna.
Folk lär bli skräckslagna när rotorn spräcks
och vi lever i mörker med reservgeneratorn.
För alltid.
Jag kan laga den.
För att generatorn ska kunna lagas
sker ett planerat strömavbrott ikväll kl 22:00.
Silon kommer att vara helt mörk under reparationen.
Ni beordras att samlas i förutbestämda säkerhetszoner
eller stanna hemma. De som bryter mot ordern blir fängslade.
PÅ BORGMÄSTARENS ORDER
BÖRJAR ETT STRÖMAVBROTT KL 22:00 IKVÄLL.
VAR BEREDDA.
Så ska rotorn snurra, va?
Så nån gång de senaste 30 åren har nånting skadat den.
- Vad? - Jag vet inte.
Nån kanske tappade ett verktyg från gångbron.
- Hur stor skada? - Det krävs bara en liten buckla.
Den skapar en lätt snedbalans som blir till en stor obalans.
Oavsett hur många gånger vi justerar inställningen
- hamnar den i obalans igen. - Snart packar hela generatorn ihop,
och då har vi inte elektricitet ens för en nivå,
ännu mindre hela Silon.
Så hur lagar vi den?
Först öppnar vi den och ser var skadan är.
Sen, för att laga felet måste vi stänga ner generatorn.
Talade du om för borgmästaren att vi inte kan göra det?
Visst kan vi.
Knox styr ångflödet här nerifrån.
Och om han stryper det,
hur lång tid har vi på oss innan den sprängs?
- Sprängs? - Jag vet inte.
- Jag vet inte. En timme? - Högst en halvtimme, tror jag.
Jag ska visa dig varför.
Vi vet inte vad som väntar,
så vi måste vara beredda. Vänta oss det värsta.
Vid problem, anropa mig här,
så koordinerar jag med övriga stationer.
Var alerta. Vi vet inte vad som väntar.
Ta det försiktigt där ute.
Molly, du och ditt team går ut på patrull.
- Låt alla veta att ni är där. - Ni vet drillen. Nu kör vi.
Om det är tyst och lugnt, finns en brits i häktet
och en utdragssoffa i mitt kontor.
- Ingen av dem är särskilt bekväm. - Bra att veta.
Ledsaga borgmästaren till nattlägret, är du snäll.
- Jag stannar här. - Nej.
Det lär vara lugnt, men jag vill se hur det fungerar i Silon.
- God natt. Ma'am. - Vi ses imorgon.
Såvitt vi vet har Silon aldrig gått på reservkraft,
- och du tror att det blir lugnt? - Ikväll är de bara rädda.
Och imorgon, om lyset inte kommer tillbaka?
Du har väl kombinationen till vapenskåpet?
Ångan kommer långt nerifrån. Ingen vet varifrån.
Vi vet bara att den kommer genom det här röret,
gör en sväng, och går rakt upp i turbinen.
Grundarna var smarta.
De visste att de inte kunde kontrollera ångan, så de byggde in säkerhet.
Det här är inneslutningskammaren.
Den skyddar turbinen ifall av plötslig tryckförändring
och nån behöver reglera flödet.
Vill du stänga ner generatorn? Knox måste stänga huvudventilen helt.
Om det händer har du cirka 30 minuter
innan trycket blir för högt och han måste öppna igen.
Vi behöver mer tid.
Kan vi låta trycket växa?
Ja, om ångan var kall, men det är den inte.
Ju högre tryck, desto varmare blir den.
Och trycket bara fortsätter tills det smäller.
Så, vi har 30 minuter innan det smäller?
Högst.
Chefen?
Borgmästaren har godkänt åtta timmar på reservkraft.
När vi kopplar över, tar jobbarna bort paneler C och D.
Båda?
Det är enda sättet att se på insidan.
- De väger säkert... - 1,35 ton. Var.
Hör ni, inget av det här är enkelt.
Minsta misstag kan få nån dödad,
eller ännu värre, lämna 10 000 personer i mörker för alltid.
Sätt fem av våra starkaste killar på var panel.
När de är öppna, saktar jag ner generatorn till 50 procent,
men jag stannar den inte. Inte än.
Vi identifierar problemet.
Jules signalerar till mig när hon är redo.
Och då
stänger jag ångventilen och stannar generatorn.
Då börjar våra 30 minuter. Förstått?
Japp.
Jules, vem vill du ha med dig?
Okej. Då sätter vi igång. Kom igen!
Just det. Undvik trapporna.
Undvik... Gå in igen, sir, ma'am. Tack.
Fortsätt.
Kopplar över till reserven.
Reserven går stadigt.
Stänger av ångan till hälften.
Börja ta bort panelerna.
Det är otroligt.
Okej.
Dit in ska jag.
Hallå! Allt väl?
När vi kommer upp dit, kryper vi in.
Vi lagar vad vi kan.
Större saker skickar vi ner åt dem att laga. Okej?
- Okej. - Ja?
Okej.
- Jules! - Ja?
Du ger mig signal.
Okej.
Fortsätt.
Stänger luckan. Våra 30 minuter börjar nu.
Nu!
Stopp! Vi är framme.
Okej!
Jäklar. Det är allvarligt.
Okej.
Det här rotorbladet är problemet. Vi skickar ner det.
Vi lagar resten här uppe. Skicka upp utrustningen.
Teddy, skicka upp det!
Coop, du behövs på andra sidan!
Coop, kolla den där.
Okej. Vi skickar upp grejerna!
Kom igen.
Jag brukar säga att man hellre ska göra saker rätt än fort.
Nu behövs både ock.
Var fan är mitt verktyg?
Kom igen.
Okej, Coop. Ta tag i andra änden!
- Redo? Dra. - Ja.
Dra.
Ja. Jag har den.
Skicka ner den. Jag måste laga de mindre bladen.
Vi är redo!
- Hallå! Klart? - Mm.
- Jag är osäker... - Okej?
Se upp!
- Akta! Se upp! - Herregud! Nej!
-Är ni oskadda? - Ja!
Plocka upp bladet och räta till det, så Jules kan sätta tillbaka det.
Hallå, Cooper! Fokusera! Jag behöver hjälp med skruvarna!
Då kör vi! Kom igen.
Okej, Cooper!
Temperaturen är jämn.
Pappa!
Ingen fara, pojken min.
Det är så mörkt.
Det är ingen fara.
Var inte orolig.
Mörkret är inget att vara rädd för.
Pappa stannar här tills du somnar.
Det här är LaFontaine på 80.
Allt lugnt upp till odlingarna.
Uppfattat.
Jag kan inte sova.
Så gör inte det.
Tiotusen personer är sömnlösa just nu,
livrädda att strömmen inte ska återvända.
Kanske rädda att grundvattnet ska stiga och de drunknar.
Eller att några galningar öppnar toppen och släpper in gifterna.
Vi har alltid varit bara ett katastrofalt misstag
från slutet på allting,
och det här gör bara alla medvetna om det.
Det kanske är nåt positivt.
Man uppskattar den tid man har.
Du anser Nichols vara fel person som sheriff, jag vet,
men nåt med henne gör mig hoppfull.
Hoppfull nog att kunna lämna över befälet till nån annan.
Tänker du avgå?
Och göra vad? Sitta och sticka?
Varför inte?
Kanske öppna en butik
bredvid nån som säljer teckningar.
Du vet att jag inte gick hela vägen bara för att träffa Nichols.
Jag ville vara nära dig.
Samma här.
Helvete! Chefen!
Värmen stiger fortare än vi trodde.
Hur lång tid?
Några minuter kanske.
Jules, ni måste bort därifrån!
Vi har bara några minuter! Jules!
Va? Vad sa han?
- Vi har bara några minuter. - Va? Nej.
Nej, Knox. Vi behöver mer tid!
- Den överhettas! - Redan?
Värmen stiger fortare än vi trodde! Jag måste öppna ventilen!
Nej! Inte utan rotorbladet! Helvete!
Teddy!
- Vi skyndar oss! - Skynda mer!
- Temperaturen? - Det är kritiskt.
Helvete.
Vad ska vi göra?
Okej. Ta över.
Fortsätt jobba.
- Precis som jag har lärt dig. - Okej.
När bladet skickas upp skruvar du fast det igen.
Se till att vinkeln är rätt, annars är vi rökta.
- Men jag klarar inte... - Nej. Se på mig.
Du är redo. Du klarar det. Okej?
Okej.
Teddy!
- En minut till! - Han behöver det nu!
- Skicka upp det! - Jag försöker!
- Jules, vart ska du? - Jag ska försöka köpa mer tid åt oss!
Jäklar!
Jag tar över här. Se till att hon inte gör nåt dumt.
Jules? Vad gör du?
Enda sättet att svalka ner den.
När jag ropar öppnar du kranen.
Ska du klättra in där?
Helvete.
Nu! Öppna kranen!
Temperaturen sjunker. Ja jävlar, Jules! Det funkar.
Okej. Din galna kärring.
Stanna inne, tack, sir.
Tack.
Hjälp, nån!
Hjälp!
Hjälp mig, nån!
Jag försökte ta mig hem, men så slocknade lyset.
Ingen fara, sir. Vi hjälper dig. Benson tar dig hem.
Tack.
Teddy, bladet!
En minut till!
Helvete.
Kom igen, Jules.
Ge mig bara några minuter till.
Kom igen!
Chefen! Knox!
Teddy, skynda på, för fan!
Nästan klart!
Helvete.
Här kommer den.
Fortare! Den överhettas igen!
Få upp det!
Kom igen!
Jules! Bladet skickas upp till Coop!
Stopp! Jag har det!
Kom igen!
Skynda på!
Knox!
Helvete.
Cooper! Få dit bladet! Snart sprängs den!
Kom igen, Coop! Du måste få dit den!
Shirley! Kom igen!
Helvete! Hon är kvar där inne!
Vi måste få ut henne! Helvete!
Helvete!
Kom igen!
Kom igen! Hjälp!
Kom igen, Jules. Ge mig bara några sekunder till.
Helvete.
Cooper! Ut därifrån!
Jag är nästan klar!
Få ut henne! Vi måste få ut henne!
Chefen, hon drunknar!
Kom igen.
Klart!
Få ner honom! Få ut Jules!
- Fort! - Helvete.
Fort! Få ut henne!
Ta tag! Dra!
- Jules? - Kom igen!
Kom igen!
Helvete.
Hon är ute! Kammaren är tom!
- Blev det gjort? - Kanske... Jag tror det.
Kom igen.
Fan. Fan.
Jag tänker inte berömma dig för att du gjorde ditt jobb.
Jag vill be om ursäkt för det jag sa.
Du sa som det var. Jag har inte varit härifrån på länge.
Ja, men jag misslyckades, och tog ut det på dig.
Vadå misslyckades?
Jag försökte göra som George ville, men jag kunde inte.
Du vet, när jag först hörde om dig och datorkillen...
...visste jag inte vad jag skulle tänka.
Sen sa Shirley att han fick dig att le.
Ja.
Synd att du inte hann träffa honom.
Berättade han inte?
Det är okej. Jag bad honom att inget säga.
Jag skickade efter honom, sa att jag hade problem med datorn,
vilket var lögn, för jag hade byggt den.
När han kom sa jag att om han gjorde nåt som skadade dig,
skulle han försvinna spårlöst.
Du...
Innan jag går...
Att ta ett jobb du saknar kvalifikationer för.
Oj. Jag har alltid uppskattat dina uppmuntrande ord.
Vad är det där?
Vet inte. Den fanns bland Georges saker.
Tog du en relik till min verkstad?
Du gillar att ta reda på hur saker funkar.
Och att behålla livet.
De skulle inte skicka ut dig.
Du lär bli kvar här tills du dör.
Tack.
Men om du får tid, kan du väl försöka komma på vad det är?
Visst.
Tack.
Jo.
Okej.
Tack...
...för allt.
Jag skickar meddelanden.
Sheriffen har radio. Jag ska lyssna.
Ja, det är klart.
En sak till.
Sluta inte som George.
Kan jag få lite vatten?
Jadå.
Borgmästare Jahns,
förklara för mig varför Silon var mörklagd natten som var.
- Det var natt. - Hjälpsam upplysning, vicesheriffen. Tack.
Lagningen av generatorn var livsviktig. Jag tog beslutet.
Gjorde du upp med Juliette Nichols, vår blivande sheriff?
Var har du hört det, Bernard?
Hon är en tjuv från Mekaniska.
Hon blir utmärkt.
Tiotusen liv, Ruth.
Och alla generationer efter dem.
Jag ber till Grundarna att du har rätt.
Märkligt. Jag har inte lämnat Mekaniska sen jag kom hit.
Det är dags. Det finns saker där uppe som du måste konfrontera.
Ja.
Och när du tröttnar på dem på Toppnivån, kan du återvända hit.
Vi kommer att vänta på besök från vår sheriff.
Kram.
Du blir jättebra.
Ja. Okej.
Gå nu.
Att ta reda på sanningen, då?
När jag hittar nåt, hör jag av mig.
En signal.
Jag lovar.
SANNINGEN
JULIETTE NICHOLS SHERIFFENS NAMN
Måtte du inte begå ett hemskt misstag.
Det gör jag inte.
- Hur är det med dig? - Ingen fara.
Säkert?
Hämta en flaska vin och följ mig till min lägenhet.
Ska bli, ma'am.
Jag måste bara gå till damrummet.
- Vilken sort? - Välj du.
Du, Ruth, räcker en flaska, tror du?
Jag kanske ska ta två?
Vi...
Ruth.
Ruth?
Ruth!
Ruth.
Ruth!
Ruth.
Vad hände?
Ruth. Åh, nej.
Hjälp!
Hjälp, nån!
Hjälp. Hjälp!
Undertexter: Bengt-Ove Andersson