ÚDAJE O OSOBĚ
UBYTOVÁNÍ
DOTAZOVANÁ OSOBA HILDEBRANDTOVÁ, GLORIA
DOTAZOVANÁ OSOBA WILKINS, GEORGE
RELIKVIE?
TY HODINKY. LEGÁLNÍ.
NA TO SE TĚ NEPTAL, GEORGI. ODKUD JE MÁŠ?
JSOU DÁREK? OD KOHO?
KOUPIL JSEM SI JE SÁM.
JSEM SÁM.
Proč jsi to schoval?
- Kdo je tam? - Nosič.
Moment.
Díky.
S. MARNES ASI OBĚTÍ VRAŽDY, OKAMŽITĚ SE DOSTAVTE NA MÍSTO.
R SIMS, SOUDNÍ
Někdo mu asi rozdrtil lebku pažbou jeho vlastní brokovnice.
To nebylo jen tak.
Marnes byl jako ze železa, zuřivý a vzdorovitý.
Kdo jste vy?
Paul Billings, váš...
Ten, co měl být šerifem.
Váš nový vrchní zástupce.
Ten starý ani nevychladl.
Marnes měl pravdu. Někdo mu šel po krku.
Máme to pod palcem?
- Dveře měl otevřené. Našel ho soused. - Dá se to ututlat?
Pokusíme se.
Jinak jsme v háji.
Dalo se tomu zabránit, kdyby nová šerifka jednala
- a přidělila mu hlídku. - Nabídla to, ale odmítl.
- Slyšel jsem. Měla jste to udělat. - Slyšel?
Jo. Stavil jsem se tu a viděl ten jeho nos.
- Kdo mu to udělal? - Jeden z jeho fandů.
Jsou tu z márnice.
Dobře, pojďme do mé kanceláře. Do mé nové kanceláře.
Můžou mi dát chvilku?
Moment.
KENNEDYOVÁ KRÁDEŽ A PRODEJ OPIÁTŮ
MARTIN OPAKOVANÉ VYKRÁDÁNÍ BYTŮ
Prosím.
Budu starostou jen pár měsíců,
tak se toho pokusím ze zásob starostky Jahnsové vypít co nejvíc.
Takže...
Co s tím uděláme?
Budeme propagovat oficiální verzi.
Dva postarší prošli silem, vyčerpali se.
- Doktor... - Pohřbíme je společně.
Cože?
Jeden pohřeb. Jeden hrob. Budeme šetřit zdroji.
V takové době lidi na šetření kašlou.
Ale...
- můžeme říct, že se milovali. - Ano?
To, jak se popichovali, bylo nápadné.
Ale je to jedno.
Nevím, jestli Dohoda zmiňuje dvojitý pohřeb.
- Paule? - Pro manžele...
- Výjimka pro starostku. - Ale proč?
Aby to vypadalo dobře, Robe.
Pár starých služebníků sila v rozpuku pozdní lásky
chtěl strávit poslední roky pospolu,
ale pak to vzalo tragický konec.
- Jejich vztah by byl neschválený. - V jejich věku je to fuk, ne?
Kdyby to lidi zajímalo, tak tím líp. Budou drbat o zakázané lásce.
Lepší než o vraždě.
Musíme je rozptýlit.
Dobrý nápad, šerifko.
Soudkyně navrhla Svátek odpuštění.
- Bude to dobré pro morálku. - A pro soudní.
Zveřejníme, že byli milenci.
A pak vyhlásím závod na vrchol.
Řekneme, že starostka závody milovala.
Vítězi udělíme cenu starostky Jahnsové.
Lidi uvítají příčinu k chlastání piva a pokřikování.
Jahnsová závody nesnášela. Čekala, že se vymknou kontrole.
Nechám vás dva jít se vyspat.
Šerifko, na moment?
To kvůli vám jsem se včera za Marnesem stavil.
Řekl jsem, že ustanovíme šerifem Paula.
Marnes chtěl počkat.
Nemyslel si, že uspějete.
Čekal, že vám dojde, že na to nemáte, a vytratíte se zpátky do Mastňákova.
Dobře, to už stačí. Nech to být, Robe.
Nelíbí se vám to.
Ale i tak udělám z Billingse vrchního zástupce.
Četla jste Dohodu?
Jo, částečně.
Začněte částí o svém oddělení.
Nepíše se tam, že šerif musí podlézat soudnímu,
ale vyznívá to tak z každé stránky.
Dnes ráno jsem spustil program,
abych získal data o obyvatelích sila ve věku do 46 let.
K tomuto věku jsem dospěl tak, že jsem ke 40 přičetl 6.
Ruth Jahnsová sloužila jako starostka právě 40 let.
A v šesti letech začínáme mít základní sociální povědomí.
Takže pro celkových...
5 496 obyvatel sila
ze současné populace 10 112 osob
byla Ruth Jahnsová jedinou starostkou, kterou kdy poznali.
Starostka Jahnsová měla důvěru i lásku obyvatel sila,
protože je dobře znala
a oni znali ji.
Já jsem naštěstí jen dočasným starostou,
dokud nebudeme moct zvolit někoho,
kdo bude následovat v jejích velikých šlépějích.
A to teď nemyslím doslova...
Vlastně až tak velké nohy neměla.
Šerifko.
Nechcete říct pár slov o zástupci Marnesovi?
Upřímně nevím, co o Marnesovi říct.
Až tak jsme si nerozuměli.
Jako šerifku si mě nepřál.
To měl nejspíš společné s mnoha lidmi.
Zprvu jsem tu pozici přijmout nechtěla.
Ale bylo mi řečeno, že když vás starostka vyzve ke službě,
tak byste měli sloužit.
A teď tu mluvím na Marnesově pohřbu před lidmi, kteří ho znali lépe než já.
Smutnými lidmi.
Já smutná nejsem.
Tedy, je samozřejmě smutné, že zemřel.
Ale jeho život, jejich životy...
bychom měli oslavovat.
Zasvětili své životy silu, jako to každodenně děláme i my.
Jako my všichni, od horní sekce až do hlubiny.
Slyšte nás, Zakladatelé.
Ruth Jahnsová a Samuel Marnes sloužili vašemu silu duchem
a teď budou sloužit i tělem.
Smrt v život se obrátí.
Je to koloběh bez konce.
CELA 3
Hanku?
- Jules. - Ahoj.
- Čau. - Co tu děláš?
No... Pozvali mě na pohřeb.
- Vážně? Neviděla jsem tě tam. - No. Já na pohřby moc nejsem.
No jo, to nikdo.
Zajdu k hrobu cestou dolů.
Walkerová říkala, žes našla někoho, kdo ti pomůže s tím ohledně George.
Dneska jsme ho pohřbili.
Marnese?
Sakra.
Hele. Ty mají být pro mě?
- No jo. - Jo?
Když pošleš chlapa s krabičkou kroket 144 pater nahoru,
- tak si jich pár dá. - Je tam jedna.
Jsem kus chlapa.
- Jak se ti vede? - Dobře. Jo, jsem v pohodě.
Poslala tě Walkerová?
Jo, a Shirley.
Jo. Dělají si o mě starosti?
Jules, starosti si děláme všichni a pořád.
Cestou nahoru jsem pozdravil bratrance na 72.
a on se zeptal, jestli je bezpečné posílat děcka do školy.
- V silu není bezpečno... - Pochybuješ, že to zvládnu.
Ne, to neříkám.
- Zní to tak. - Můžeš mě poslouchat?
Dokážeš cokoli, co si zamaneš.
Ale tohle nikdo z nás nezvládne sám.
Hele, nejsem nejlepší zástupce roku nebo tak,
ale kdybys něco potřebovala,
jsem krabičku kroket daleko.
Zástupce.
Šerifko.
- Hej, Hanku. - Co?
Nemám vás v lásce.
- Všimla jsem si. - Nemáte potřebnou kvalifikaci.
Souhlasím. Ještě něco?
Holston Becker byl nejlepší šerif, co silo mělo.
Marnes mi řekl, že se mezi vámi něco odehrálo
a kvůli tomu šel Holston čistit.
Marnes se spletl.
Vzala jste tu práci, abyste našla Wilkinsova vraha.
Když Wilkins umřel, zástupce z hlubiny poslal zprávu,
že mechanička Nicholsová tvrdí, že byl Wilkins zavražděn.
A jakmile jste sem dorazila, chtěla jste Wilkinsovu složku.
Věci se mají tak, že všechno v téhle kanceláři jde přese mě.
Jestli chcete něco zařídit,
třeba zjistit, kdo zabil Wilkinse nebo dostat novou tužku,
musíte dělat, co chci.
A to je co?
Odhalit Marnesova vraha.
Jo. To je má práce, tak...
Nemyslím tím jen nějakýho chudáka, co určí soudní.
- Ale skutečnýho vraha. - Proč by soudní někoho určovalo?
Soudkyni Meadowsovou pravda nezajímá.
Ta chce jen udržet řád.
Byli zavražděni starostka a zástupce,
takže se to tu může rychle zvrtnout.
Budou se to snažit přišít prvnímu živýmu.
A čekat, že to odkýváte, aby vám zůstal odznak i pěkný byt.
To byste ale udělala chybu,
protože vás chtějí vyměnit za Billingse.
A vy snad ne?
Já sice chci, abyste odhalila Marnesova vraha,
ale Marnesovi by to bylo ukradený.
Prostě by nechtěl, aby na čištění poslali nevinnýho chudáka.
ŠERIF
Vrátím se po obědě.
Kam jdete?
Odhalit Marnesova vraha.
Tak s sebou vezměte zástupce Billingse.
Na rozdíl od vás má nastudovanou Dohodu.
Když odhalíte vraha špatným způsobem, soudní to nepřijme.
Tak jdeme.
Haló.
Jste Charles Martin?
Proč?
Vykrádal jste před 15 lety byty?
Odseděl jsem si to.
Kde jste byl včera v noci?
- Ptáte se, jestli jsem zabil Marnese? - Neřekli...
Jistě to nebyla přirozená smrt.
Jestli měl Marnes infarkt, tak stojí život za houby.
Ale já to nebyl.
Byl jsem na 62. na testech.
Dobře.
Děkujeme.
I když v nemocnici nebyl,
Marnese by určitě nepřepral.
Viděls jeho ruku? Má syndrom.
Kam půjdeme dál?
- Co? - Kde bydlíš?
- O pár pater níž. - Dobře. Nechceš si zajít domů na oběd?
Žena s dcerou by tě určitě rády viděly.
Je teprve 11:00.
Já vím. Ale...
bylo toho na mě hodně a potřebuju trochu soukromí.
Dám si sendvič, budu si číst Dohodu. Prý je báječná.
Do jedné budu zpátky.
- Stavil jsem se tu a viděl ten jeho nos. - Kdo mu to udělal?
Jeden z jeho fandů.
Patricku. Ta k tomu směřovala, hned jak tě potkala.
Patricku Kennedy, tady šerifka. Otevřete.
Koho hledáte?
Patricka Kennedyho.
Ten tu není.
„...dvě vážná porušení,
která budou prošetřena oddělením šerifa a do hodiny nahlášena soudnímu úseku.“
Přečti si část o odpovědnosti.
- Ano? - Paul Billings.
Pojď dál, Paule.
Douga Trumbulla znáš.
- Jistě. - Doug se chce stát mým stínem.
Vrátíme se k tomu později.
Doug Trumbull? Jako tvůj stín?
Jen říkám, že to chce.
Zeptal se, jestli ho zvážím. Neměl jsem srdce odmítnout.
A je dobré najít si výmluvu ke čtení Dohody.
Tvojí šéfové nevadí, že jdeš hned první den v práci na soudní?
Právě obědvám doma.
Co potřebuješ?
UZAVÍRKA KVŮLI ZÁVODU NA VRCHOL
- Zdravím, Kennedy. - Co tu děláte?
Poslala mě sem za vámi údržba.
To s Marnesem mě mrzí.
Žertuju. Mám fakt radost.
Včera jste říkal, že jsou dva důvody, proč je hloupý,
že chceme mluvit s vaší ženou. Jednak je mrtvá. A ten druhý?
Jsem zmatený. Chcete mě zatknout?
- Ne. - Tak co?
Přesunu vás do bezpečí.
- Sandy. - Ahoj.
- Jak to jde? - Pomalu.
Sice ji mám v úctě, ale když nemůžu usnout,
stačí pár stránek a spím.
- Jaký byl oběd? - Můžu se posadit?
Nešel jsem domů. Ale na soudní úsek.
Teda. Podal jsi hlášení Simsovi? To už jsem to tak podělala?
Vím, že si tvoji důvěru nezískám jen tak, a tohle možná nebyl ten nejlepší krok,
ale zjistil jsem, jak jim to jde s vyšetřováním.
Vedou vlastní vyšetřování?
Dostávají hlášení z pater jako první.
A taky mají hlášení od lidí, kteří oficiálně neexistují.
Od naslouchačů.
Tak se jim neříká, ale jo.
- Jak se jim říká? - Přátelé sila.
Jejich výpovědi nejde použít u soudu.
Ale...
Vznášejí návrhy.
- Vypadáš, že tě to bere. - Není to v Dohodě, nelíbí se mi to.
A koho ti přátelé navrhují?
Ralfa Melbyho.
Pracuje na první směně v papírně.
Mohl se vydat do střední sekce, otrávit tu vodu
a v noci vyjít nahoru a oddělat Marnese.
„Gambler, zloděj, dvě menší napadení.“ Proč teď?
Musíme se zeptat jeho.
Sandy, můžete mi sehnat zatykač?
- Na koho? - Na Kennedyho.
- Cože? Ne. Na Melbyho. - Nejdřív na Kennedyho.
Zavoláte mi, až ho budete mít?
- Kam jdeš? - Máte tu vzkazy. Hej.
Hej.
Nicholsová, stůjte.
- Hej. - Na vzkazy já nemám čas.
Žádné nejsou. Jen potřebuju vědět, co se děje.
Billings zašel za přáteli na soudním a vrátil se se jménem. Ralf Melby.
Zdržují mě zatýkáním Melbyho, než si najdou obětního beránka.
- Kennedyho. - Jo.
Budu vypadat neschopně,
pošlou mě na mechanický úsek a odznak získá Billings.
Určitě to hodí na Kennedyho?
Určitě u něj najdou jed na krysy a kresbu z Marnesovy zdi.
Jak to víte?
Jestli to na něj chtějí hodit, díky zatykači pro něj pošlou svou gorilu.
Proto tam jdu.
Sedm, šest, pět, čtyři, tři, dva, jedna.
Držíme palce závodníkům.
Soudní. Otevřete.
Hledáte Kennedyho?
Chvíli jim trvalo zjistit, že jeho žena loni zemřela.
Přestěhovali ho před půl rokem a sem dali starší pár.
Proto to asi na soudním ještě máte jako jeho ubytování. Nejspíš.
Včera jsme tu byli s Marnesem.
Chybovat je lidské, že?
Umístil jste důkazy do špatného bytu.
Hej!
Pozor!
Jděte! Uhněte...
- Co je? Debile. - Hej! Co je?
Mami, hele.
- Někdo tam je. - Pozor!
Pomozte jí!
- Pomozte jí! - Hej, pomozte jí!
Utíkejte.
Asi vím, koho jsi honila.
Douga Trumbulla, ochranku ze soudního. Seženu zatykač.
Měla jsi na mě počkat.
Jen jsem chtěla zkontrolovat Kennedyho byt.
Nečekala jsem, že mě hodí přes zábradlí.
Hele, jaký číslo bytu to bylo?
Číslo 2215, proč?
Kennedy s tím možná neměl nic společnýho.
ELEKTROMĚRY
ÚDRŽBA
Douglasi. Co tu chceš?
- Jednou jsem tě sledoval. - Jsi iniciativní.
A schopný.
Ale velmi neukázněný.
Omlouvám se.
Víš ty vůbec, co za těmi dveřmi je?
- Ne. - Dobře.
Jestli se staneš mým stínem, dozvíš se to.
Co to máš s rukou?
SKLAD
- Máš ten vzkaz? - Jo.
Dobře. Asi je způsob, jak to zachránit.
- Jaký? - Vyřeším to.
Tohle je můj oblíbený čas.
Ticho a klid.
Douglasi, ty dveře, ze kterých jsem vyšel,
mi poprvé ukázal můj táta.
Byl údržbář.
Lidi jím pohrdali. Celou naší rodinou.
Všichni známe filozofii Dohody.
Každý z nás přispívá k přežití sila.
Ale údržbář je údržbář.
A já jsem byl jen údržbářův chlapec.
Máma se k tátovi chovala jako k nule a on na to nic neříkal.
Když mi bylo 14, měl jsem konflikt se spolužákem.
S Richardem Elliotem. Jak ten mi ubližoval.
Táta to zjistil
a já se bál, že to bude chtít řešit a jen všechno zhorší.
A on nic.
Částečně jsem byl zklamaný.
Jednoho dne jsem přišel do školy
a Richard Elliot brečel.
Jeho tátu přeložili na 125. patro a museli se přestěhovat.
Můj problém zmizel jen tak sám od sebe.
Říkal jsem si...
jestli s tím táta neměl něco společnýho.
Ale byl to jen údržbář, že?
Jednou ráno mi povídá:
„Ještě tě ten kluk šikanuje?“
Podíval jsem se na něj. To, jak to řekl... Zeptal jsem se ho: „Jak?“
Řekl, že mi něco ukáže, a vzal mě k tamtěm dveřím.
Nabídl mi, abych byl jeho stínem,
a to rozhodnutí mi mělo navždycky změnit život.
Kdybych těmi dveřmi prošel,
nesměl bych nikomu prozradit, co je za nimi.
Kamarádům, rodině ani manželce.
I kdyby si mysleli, že jsem jen účetní, úředníček nebo údržbář.
Já bych ale znal pravdu.
Lidi za těmi dveřmi
dělají tu nejdůležitější práci v silu.
Ta práce udržuje naživu 10 000 lidí.
Podělals to, Dougu.
Dvakrát. A hodně.
- Podělals to s Georgem Wilkinsem. - Ty to víš?
A s Patrickem Kennedym.
Já to ale podělal víc. Hodněkrát.
Jsme jen lidi a děláme, co můžeme.
Můj stín musí mít odhodlání a zapálení.
Už jsem se rozhodl.
Douglasi, slibuješ s jasnou myslí a na své svědomí, že budeš mým stínem?
Ano.
Uděláš pro službu lidem v silu a jejich ochranu cokoli?
Ano.
Obětuješ všechno,
abys sloužil lidem v silu a ochraňoval je?
Ano.
Dobře.
Ne!
Douglas Trumbull zabil Jahnsovou i Marnese a chtěl ty vraždy hodit na Kennedyho.
Nechtěl Kennedyho jen obvinit,
ale zabít ho a narafičit to jako sebevraždu.
Když jsem Trumbulla obvinila,
že do bytu, ve kterém už Kennedy nebydlí, nastrčil důkazy, utekl.
Trumbull včera večer očekával zatčení
a spáchal sebevraždu.
V jeho kapse jsme našli vzkaz.
Asi ho chtěl podsunout Kennedymu. Ale sedí vlastně i k němu.
Nevíme...
Proč.
Nevíte, proč by někdo, kdo sedm let pracoval pro soudní,
- chtěl zavraždit starostku a Marnese. - Ne, ale...
Ničeho jsem si u něho nevšimla.
Pane Simsi, vy ano?
Marnes byl zástupcem ve střední sekci, když byl Trumbull ještě mladý.
Možná měli tehdy nějaké neshody.
Já nevím. Prověříme to.
Už s ním neplýtvejte čas.
Našli jsme vraha starostky Jahnsové a zástupce Marnese...
a je mrtvý.
To by mělo utišit drby a konspirační teorie.
Přesně tak.
- Děkuju. - Já taky.
Odnesu ten jed na farmu, zbytek vezmi do kanceláře, jo?
Jo.
Věděla jsi předem, že ta kresba a jed v tom bytě budou.
Kdys tam byla?
Kdyžs mluvil s přáteli ze soudního.
- Jak ses dostala dovnitř? - Znám pár triků z mechanickýho.
Očividně jsi v Dohodě nečetla
- o nezákonné prohlídce a zabavení. - Ale četla.
Proč jsi mi o tom neřekla?
- Nevěřila jsem ti. - A teď?
Jo. Jasně. Tak jako ty mně.
Nedělejte si o mě zítra starosti. Přeložili mě.
- Cože? - Na stanici na 105.
Proč?
Požádala jsem o to.
Kvůli mně?
Ne, mám tam rodinu.
Počkejte, abyste mi pomohla, musela jsem odhalit Marnesova vraha.
Jo, pardon. Nečekala jsem, že to zvládnete.
Nezměníte názor?
Ne, už mám horní sekce po krk.
Něco mi chybět bude, ale ne ten pocit, že mě někdo sleduje.
Kdo?
Nevím kdo.
Ani jak.
Hele. Když jsem sem dorazila, řekla jste, že nevíte, co tam dole jíme.
- Máte rodinu na 105.? - Nižší střed, ne hlubina.
- Jo. - My děti nejíme.
Udělala jste správně.
Patrick Kennedy je sice hrozný člověk, ale smrt si nezaslouží.
- Ne za něco, co neudělal. - Jsem ráda, že...
Nenafukujte to. I tak vás nemám ráda.
Šerifko.
Dáte si sklenku?
Propíjím se sbírkou starostky Jahnsové pěkně rychle.
- Ne, děkuju. - Určitě?
- Jo. - Posaďte se.
Sice se Simsem souhlasím nerad,
ale asi měl pravdu.
Závod na vrchol lidem pomohl,
ale co opravdu potřebujeme, je Svátek odpuštění.
Vždycky lidi rozjaří, takže vás i zástupce bude třeba všude.
Dobře.
Ale chtěl jsem probrat ještě něco.
Mýlil jsem se ve vás.
Nechápal jsem, proč vás Holston vybral, ale teď už to vím.
Dokud budu starostou,
což doufám nepřesáhne několik měsíců,
budu vám pokud možno pomáhat.
Potřebujete teď něco?
- Dva dny volna. - Sotva jste se stala šerifkou?
Musím zajít na mechanický úsek.
Já myslela, že nevydržím, tak jsem si moc nesbalila.
Od toho tu máme nosiče.
Ráda bych se taky rozloučila, víte?
Jistě. Uvidíme vás zase za dva dny.
Děkuju.
Ahoj.
Čau.
Na čem pracuješ?
Chceš se podívat?
Když je v noci jasno, jsou na obloze ta světla.
- Co to je? - To netuším.
Ale už je nějakou dobu sleduju a všiml jsem si vzorců.
Opakujou se, jako by cestovala ve velkým kruhu.
VZDÁLENOST OD STŘEDU MĚSÍČNÍ ZÁZNAM POHYBU
Tady.
Vidíš to?
Vidím „W“.
- Nikdy jsem si nevšimla. - Tak teď už jo.
Přidám to na seznam věcí, o kterých nic nevíme.
Vědělas, že jsou v noci na obloze světla?
Cože?
Projekce v jídelně v horní sekci je lepší než ta naše.
- Jaký překvapení. - Na noční obloze jsou světla.
A co to je?
Já myslela, že to budeš vědět ty.
Hank mi z těch kroket od tebe nechal jen jednu.
Já myslela, že je sní všechny. Je to kus chlapa.
Jak je to starý?
Co je za den?
Jak ti to jde v té tvé nové, nóbl práci tam nahoře?
- Dobře. - Dobře? Vážně?
Víš, Tommy Marshall
pracoval na ventilátoru dole pod schodištěm.
Tohle mu jen těsně minulo hlavu.
Lidi tě viděli viset ze zábradlí.
Jules, copak nevíš, že se to roznese? Co se sakra děje?
- To nemůžu říct. Nemůžu. - Ani mně?
Do háje. Takhle to být nemá.
Máme se starat o svoje, udržovat silo v chodu,
a oni nemají vraždit lidi.
Těla padají dolů a lidi si kladou otázky.
Ty povedou k tomu, že se budou dožadovat odpovědí,
- a když se lidem nebudou zamlouvat... - Tak hele.
Mluvíš o povstání? Sedím přímo tady. Jsem šerifka.
To je směšný.
Našla jsi ten pevný disk, co jsi hledala?
Ne. Holston schoval Georgeovu složku, ale nebylo v ní nic, co bych nevěděla.
Co ta moje věc?
No jo.
Určila jsem typ čočky
podle foťáků, co používají na fotky na doklady.
Ty jsou ale jednoduché. Tahle není.
Podívej se.
Pomůže ti to?
Ne. Nemáš silnější?
Třeba tu, co vyrobila tvoje máma? Dvě čočky?
Použily jsme ji na králíka.
Jo, soudní ji zničilo. Víš proč to udělali?
- Ne. - Nečetla jsi Dohodu?
Ne. Jsi už desátá, co se mě ptá.
Kvůli tomuhle jsem chtěla, abys přišla.
Dohoda obsahuje dvě velký záhady.
Zaprvé.
Vymiňuje si, že nemůžeme mechanizovat pohyb silem nahoru a dolů.
- Žádný výtahy ani kladky. - Jo.
Zadruhé. Zvětšování má svoje omezení.
Za takovouhle relikvii tě jen neplácnou přes prsty.
Věc s takhle malými rozvody
bude mít dramatičtější dopad.
Podle toho, co mi neříkáš, se zdá, že je tu dlouhý seznam osob,
které v poslední době zemřely za podivných okolností.
Co když jsi další na řadě?
Budu opatrná.
Dej odznak do obálky a pošli ho po nosiči.
Musím zjistit, co se stalo.
Před dvěma dny mě chtěl Bernard poslat na čištění
za krádež dvou krabic nekvalitní pásky.
Vyřešila jsem dvě vraždy a už se mnou chce pracovat. Oni mi věří.
Zahájím vyšetřování, díky kterýmu zjistím, co se stalo Georgeovi.
A jak to uděláš, aniž by si všimli?
Použiju správnou návnadu.
Překlad titulků: Veronika Ageiwa