PILSOŅA LIETA
PILSONIS DŽORDŽS
INTERVĒTĀ PERSONA: HILDEBRANDTA GLORIJA
INTERVĒTĀ PERSONA: VILKINSS DŽORDŽS
VILKINSS ŠERIFA VIETNIEKS MĀRNSS
RELIKTS?
PULKSTENIS. LEGĀLS.
DŽORDŽ, VIŅŠ JAUTĀJA, KUR TU TO DABŪJI. TĀ IR DĀVANA? KAS TEV TO NOPIRKA?
NOPIRKU SEV.
ESMU VIENS.
Kāpēc tu gribēji to noslēpt?
- Kas tur ir? - Nesējs.
Acumirkli!
Paldies.
S. MĀRNSS, UPURIS IZSKATĀS PĒC SLEPKAVĪBAS.
TEV JĀIERODAS NOTIKUMA VIETĀ. R. SIMSS, JUSTĪCIJAS DAĻA
Šķiet, viņam sadragāts galvaskauss ar paša šautenes laidi.
Tas noteikti nebija viegli.
Mārnss bija izturīgs, pilns niknuma un spīta.
Kas tu esi?
- Pols Bilingss. Tavs... - Tas, kuru gribējāt iebīdīt par šerifu.
Viņš ir tavs jaunais vietnieks.
Vecais vēl pat nav atdzisis.
Mārnsam bija taisnība. Kāds tiešām gribēja viņu nonāvēt.
Vai to zinām tikai mēs?
- Durvis bija vaļā. Viņu atrada kaimiņš. - Varam to paturēt noslēpumā?
Varam mēģināt.
Citādi ar mums būs cauri.
Nekas tāds nebūtu noticis, ja jaunā šerife būtu nozīmējusi kādu
- Mārnsu apsargāt. - Jaunā šerife piedāvāja, un viņš teica nē.
- Tā dzirdēju. Vajadzēja ignorēt. - Ak dzirdēji?
Jā. Biju iegriezies un redzēju viņa asiņaino degunu.
- Kurš viņam sasita degunu? - Viens no daudzajiem pielūdzējiem.
Ieradušies apbedītāji.
Labi, iesim uz manu kabinetu!
Uz manu jauno kabinetu.
Vari pateikt, lai mirkli uzgaida?
Mirkli uzgaidiet!
KENEDIJA DORISA OPIĀTU ZAGŠANA, PĀRDOŠANA
MĀRTINS ČĀRLZS DZĪVOKĻU APLAUPĪŠANA
Ei, varat iet iekšā.
Es būšu mērs tikai dažus mēnešus,
tāpēc centīšos izdzert pēc iespējas vairāk mēres Džansas alkohola.
Tātad...
Ko iesāksim?
Turpināsim uzturēt oficiālo versiju.
Divi sirmgalvji staigāja pa Šahtu un neizturēja.
- Apmeklējiet ārstu... - Nē, apglabāsim kopā.
Atvaino, ko?
Vienas bēres. Viens kaps. Resursu taupīšana.
Tādos laikos kā šie cilvēkiem taupīšana nerūp.
Bet...
- teiksim, ka viņi bija iemīlējušies. - Vai bija?
Viņu mūžīgie ķīviņi man lika aizdomāties. Lai gan tam nav nozīmes.
Nezinu, vai Paktā ir kas teikts par dubultbērēm.
- Pol? - Precētam pārim, bet...
- Mērs var izdarīt izņēmumu. - Kāpēc gan?
Lai tas kļūtu par stāstu, Rob.
Divi sirmgalvji, kas kalpojuši Šahtai, bauda vēlīni uzplaukušu mīlestību
un gatavojas mūža nogali pavadīt kopā,
taču viņu dzīve traģiski apraujas.
Ja viņi bija attiecībās, tās nebija sankcionētas.
Viņu vecumā - kuru tas interesē?
Un, ja kādu tomēr interesē, - pat labāk. Lai visi runā par aizliegtu mīlestību.
Jebko, izņemot slepkavību.
Mums jānovērš uzmanība.
Laba ideja, šerife.
Uzmanības novēršanai tiesnese ierosināja sarīkot Piedošanas svētkus.
- Nāks par labu noskaņojumam. - Nāks par labu Justīcijas daļai.
Tātad visiem teiksim, ka viņi bija iemīlējušies.
Tad es izsludināšu sacensības skriešanā augšup.
Jo mērei Džansai patika izlocīt kājas.
Uzvarētājam tiks piešķirta Džansas balva.
Cilvēkiem patīk, ja ir iemesls iedzert alu un pabļaustīties.
Džansai tās sacīkstes nepatika. Bažījās, ka tās kļūs nekontrolējamas.
Ļaušu jums abiem iet. Izgulieties!
Šerife, vai varat uzkavēties?
Es vakar pie Mārnsa iegriezos tevis dēļ.
Teicu, ka par šerifu uzreiz jāieceļ Pols.
Mārnss ieteica nogaidīt.
Ne jau ar domu, ka tev izdosies.
Viņš domāja: tu sapratīsi, ka netiec galā, un pati nošļūksi atpakaļ uz savu bedri.
Labi, pietiek. Liecies mierā, Rob!
Jums tas nepatīk.
Ka iecēlu Bilingsu par jūsu vietnieku bez jūsu ziņas.
Vai esat lasījusi Paktu?
Jā, daļēji.
Sāciet ar paragrāfu par savu nodaļu.
Tur nav atklātā tekstā rakstīts, ka šerifam jāpielaizās Justīcijas daļai,
bet tāds ir zemteksts katrā lappusē.
Šorīt es ar programmas palīdzību
apkopoju datus par Šahtas iemītniekiem līdz 46 gadu vecumam.
Pie šī skaitļa es nonācu, pie 40 pieskaitot 6.
Četrdesmit ir gadu skaits, ko Rūta Džansa nostrādāja mēra amatā,
un seši gadi ir vecums, kad bērns sāk apzināties sabiedrības uzbūvi,
tātad kopumā...
5496 Šahtas iedzīvotājiem
no pašreizējiem 10 112
Rūta Džansa bija vienīgais mērs, ko viņi jebkad pazinuši.
Mēre Džansa bija uzticama un mīlēta vadītāja,
jo viņa pazina Šahtas iemītniekus
un viņi pazina viņu.
Paldies dievam, esmu tikai pagaidu mērs,
līdz tiks ievēlēts kāds,
kurš spēs sekot Rūtas Džansas iemītajās lielajās pēdās.
Un es to nedomāju burtiski, jo viņai...
Patiesībā viņai bija diezgan mazas pēdas.
Šerife!
Vai vēlaties pateikt dažus vārdus par šerifa vietnieku Mārnsu?
Godīgi sakot, nezinu, ko par Mārnsu teikt.
Mēs ar viņu īsti labi nesapratāmies.
Viņš negribēja, lai es kļūstu par šerifi.
Viņš laikam to pateica daudziem.
Sākumā es šo darbu negribēju.
Bet tad man pateica: ja mērs lūdz kalpot,
tad ir jākalpo.
Un te nu es esmu - runāju Mārnsa bērēs
tādu cilvēku priekšā, kas viņu pazina labāk nekā es.
Šie cilvēki skumst.
Es neskumstu.
Es... Nu, tas ir skumji, protams, ka viņš nomira.
Bet viņa dzīve, viņu dzīve - tā...
tā ir godināšanas vērta.
Viņi savu dzīvi veltīja Šahtai, tāpat kā to ik dienu darām mēs.
Tāpat kā visi - no augšstāviem līdz apakšstāviem.
Uzklausiet mūs, ak, dibinātāji!
Rūta Džansa un Semjuels Mārnss kalpoja jūsu Šahtai ar savu garu
un tagad kalpos ar savu miesu.
Nāve pārtop dzīvībā.
Nebeidzams aplis.
3. KAMERA
Henk?
- Džūlsa! - Sveiks!
- Sveika! - Ko tu te dari?
Es saņēmu uzaicinājumu uz bērēm.
Tiešām? Es tevi tur neredzēju.
Jā. Man bēres diez ko nepatīk.
Jā, patiesībā nevienam nepatīk.
Es atvadīšos atpakaļceļā uz leju.
Volka teica, ka tu esot atradusi kādu, kas varētu palīdzēt Džordža lietā?
Jā, mēs viņu šodien apglabājām.
Mārnss?
Velns!
Klau! Vai tās domātas man?
-Ā, jā. - Jā?
Klau, nevar likt puisim uzkāpt 144 stāvus ar ceptu kukurūzas bumbiņu kārbu
- un cerēt, ka viņš kādu neapēdīs. - Palikusi viena.
Esmu liels puisis.
- Kā tev klājas? - Labi. Jā, viss kārtībā.
Tevi atsūtīja Volka, ja?
Jā, un Šērlija.
Jā. Jo viņas par mani raizējas?
Džūlsa, visi raizējas par visu.
Pa ceļam uz augšu es apsveicinājos ar brālēnu no 72. stāva,
un viņš pajautāja, vai viņa bērniem ir droši iet uz skolu.
-Šahtā ir bīstami laiki, un... - Un tu prāto, vai es spēšu darīt šo darbu.
Nē, to es nesaku.
- Tā tas izklausās. - Klau, vai paklausīsies?
Es zinu, ka tu spēj visu, kam pievērsies nopietni.
Bet es arī zinu, ka neviens to nevar paveikt viens pats.
Klau, es nekad neesmu bijis gada labākais šerifa palīgs vai kas tāds,
bet, ja tev ko vajag, esmu dažu kukurūzas bumbiņu attālumā.
Palīg!
Šerife!
- Klau, Henk! - Jā?
Tu man nepatīc.
- Saprotu. - Tu neesi kvalificēta būt par šerifi.
Nevaru nepiekrist. Vēl kaut kas?
Holstons Bekers bija labākais šerifs Šahtas vēsturē.
Mārnss pateica, ka starp jums abiem kaut kas noticis
un tāpēc Holstons izgājis tīrīt.
Nu, Mārnss kļūdījās.
Tu te esi, lai noskaidrotu, kurš nogalināja Džordžu Vilkinsu.
Kad Vilkinss nomira, apakšstāvu šerifa palīgs atsūtīja ziņu.
Inženiere Nikolsa apgalvojot, ka Vilkinss ir noslepkavots.
Un pirmais, ko izdarīji, te ierodoties, - paprasīji Vilkinsa lietu.
Vienosimies! Viss šajā birojā notiek ar manu ziņu.
Jā, ja gribi ko panākt,
vienalga - noskaidrot, kurš nogalināja Vilkinsu, vai dabūt jaunu zīmuli -
tu darīsi to, ko es gribēšu.
Un tas būtu?
Atrodi Mārnsa slepkavu!
Jā. Tas ir mans darbs, tāpēc...
Es nerunāju par kādu Justīcijas daļas norādīto grēkāzi.
- Atrodi īsto slepkavu! - Kāpēc Justīcijas daļai vajag grēkāzi?
Tāpēc, ka tiesnesei Medovsai ir nospļauties par patiesību.
Nē, viņai rūp tikai kārtības saglabāšana.
Un, kad tiek noslepkavota mēre un šerifa vietnieks,
kārtība var izjukt ātri.
Nē, viņi gribēs piešūt vainu pirmajam, kas pagadīsies.
Cerot, ka tu māsi ar galvu, lai varētu paturēt spožo žetonu un jauko dzīvokli.
Bet no tavas puses tā būtu kļūda,
jo viņi arī grib tevi izmest un ielikt tavā vietā Bilingsu.
Vai to negribi arī tu?
Godīgi sakot, es varbūt gribu, lai tu atrodi Mārnsa slepkavu,
bet Mārnsam būtu viens pīpis.
Viņš tikai negribētu, ka izsūta ārā tīrīt kādu nabadziņu, kas to nav pelnījis.
ŠERIFE
Atgriezīšos pēc pusdienām.
Uz kurieni tu ej?
Centīšos noskaidrot, kurš nogalināja Mārnsu.
Tev jāņem līdzi vietnieks Bilingss.
Viņš zina Paktu, un tu nezini.
Ja atradīsi vainīgo, neievērojot kārtību, Justīcijas daļa to nepieņems.
Ejam!
Ei!
Tu esi Čārlzs Mārtins?
Un tad?
Pirms 15 gadiem aplaupīji dzīvokļus?
Es savu laiku atsēdēju.
Tikai gribam zināt, kur biji vakar.
- Jautājat, vai es nogalināju Mārnsu? - Neko neteicām par...
Nesakiet, ka viņš nomira dabiskā nāvē.
Ja Mārnsam vienkārši bija sirdstrieka, tad dzīve tiešām ir garām.
Bet tas nebiju es.
Biju nokāpis uz 62. stāvu veikt analīzes.
Skaidrs.
Paldies.
Pat ja viņš nebija slimnīcā,
viņš nebūtu spējis uzveikt Mārnsu.
Vai redzēji viņa roku? Viņam ir sindroms.
Kur tālāk?
- Ko? - Kur tu dzīvo?
- Pāris stāvus zemāk. - Labi. Varbūt aizej mājās pusdienās?
Tava sieva un meita noteikti priecātos tevi redzēt.
Ir tikai 11.00.
Es zinu. Vienkārši...
ir bijis daudz pārdzīvojumu, un es gribu pabūt vienatnē.
Paņemšu sviestmaizi, palasīšu Paktu - visi to slavē.
Atgriezīšos iecirknī līdz 13.00.
KENEDIJA DORISA
Biju iegriezies un redzēju viņa asiņaino degunu.
Kurš viņam sasita degunu?
Viens no daudzajiem pielūdzējiem.
Patrik, viņa bija ceļā uz fermu, kopš brīža, kad satika tevi.
Patrik Kenedij, te šerife. Vai atvērsi?
Ko jūs meklējat?
Patriku Kenediju.
Viņa te nav.
"...par abiem nopietnajiem pārkāpumiem, kurus sākotnēji izmeklēs
šerifa iecirknis, ir jāziņo tiesnesim stundas laikā."
Izlasi sadaļu par atbildību!
- Jā? - Te Pols Bilingss.
Ienāc, Pol!
Pol, tu pazīsti Dagu Trambalu.
- Protams. - Dags kandidē kļūt par manu ēnu.
Pie pārējā atgriezīsimies vēlāk.
Dags Trambals? Tava ēna?
Es teicu, ka viņš tikai kandidē.
Viņš jautāja, vai to varētu. Man negriezās mēle atteikt.
Turklāt vienmēr ir labi atrast kādu ieganstu palasīt Paktu.
Vai jaunā šerife neiebilst, ka jau pirmajā darba dienā atkal nāc uz Justīcijas daļu?
Viņa domā, ka devos mājās pusdienās.
Kā es varu tev palīdzēt?
SLĒGTS SAKARĀ AR SACENSĪBĀM SKRIEŠANĀ AUGŠUP
- Sveiks! Kenedij! - Sveika! Ko tu te dari?
Apkopes daļā teica, ka atradīšu tevi šeit.
Man žēl par šerifa vietnieku Mārnsu.
Jokoju. Esmu starā.
Vakar tu teici, ka ir divi iemesli, kāpēc mēs esam stulbi,
ja gribam runāt ar tavu sievu.
Pirmais bija tāds, ka viņa ir mirusi. Kāds ir otrais?
Esmu apjucis. Vai tu mani arestē?
- Nē. - Ko tu dari?
Es tevi nogādāšu drošībā.
- Sveika, Sendij! - Sveiks!
- Kā iet? - Lēnām.
Lai kā es to negodātu... Ja nespēju aizmigt,
izlasu pāris lappuses un atslēdzos.
- Kā gāja pusdienās? - Vai varu apsēsties?
Es nebiju mājās. Es aizgāju uz Justīcijas daļu.
Jau ziņo Simsam? Nezināju, ka jau esmu salaidusi dēlī.
Zinu - būs grūti nopelnīt tavu uzticību
un šis, iespējams, nebija labākais pirmais solis.
Bet es gribēju noskaidrot, kā virzās viņu izmeklēšana.
Viņiem ir sava izmeklēšana?
Viņi pirmie saņem stāvu pārstāvju atskaites.
Un viņi saņem atskaites no cilvēkiem, kas oficiāli neeksistē.
Jā, klausītāji.
Mēs viņus tā nesaucam, bet jā.
- Kā jūs viņus saucat? -Šahtas draugi.
Viņu teiktais tiesā netiek pieņemts.
Bet...
Viņi var dot norādes.
- Izskatās, ka tev ir sāpīgi to teikt. - Paktā tā nav, tāpēc man tas nepatīk.
Uz ko tie draugi norāda?
Uz Ralfu Melbiju.
Viņš strādā lejā Papīru daļā, pirmajā maiņā.
Viņš varēja uzkāpt līdz vidusstāviem, saindēt viņu ūdeni,
vakar viņš varēja aiziet līdz Mārnsam.
"Spēlmanis, zaglis, divi nenozīmīgi uzbrukumi." Kāpēc tagad?
Jājautā viņam.
Klau, Sendij, sagādāsi aresta orderi?
- Kam? - Patrikam Kenedijam.
- Ko? Nē. Ralfam Melbijam. - Vispirms Kenedijam.
Kad to dabūsi, padod ziņu pa rāciju, labi?
- Kur tu ej? - Tev ir atstāti ziņojumi. Ei!
Ei!
Nikolsa, vai vari apstāties?
- Ei! - Man nav laika ziņojumiem...
Nav nekādu ziņojumu. Man tikai jāzina, kas notiek.
Bilingss bija pie draugiem Justīcijas daļā un atgriezās ar vārdu. Ralfs Melbijs.
Grib, lai tērēju laiku, arestējot Melbiju, kamēr paši noķers grēkāzi.
- Patriku Kenediju. - Jā.
Es izskatīšos nekompetenta,
man liks atgriezties Mehānikas daļā, un Bilingss dabūs žetonu.
Esi droša, ka viņi iegāž Kenediju?
Es zinu, ka kratīšanā atradīs žurku indi un zīmējumu no Mārnsa sienas.
Kā tu to zini?
Ja viņš ir viņu grēkāzis un tu pieprasi aresta orderi,
tad viņi tūlīt sūtīs pie viņa savus darbiniekus.
Tāpēc jau es eju.
Septiņi, seši, pieci, četri, trīs, divi, viens.
Vēlam veiksmi dalībniekiem.
Justīcijas daļa. Atveriet!
Meklē Patriku Kenediju?
Jā, Mājokļu daļa ne uzreiz uzzināja, ka pērn mirusi viņa sieva.
Pirms pusgada viņu pārcēla uz vienvietīgo un šo piešķīra kādam vecākam pārim.
Varbūt tāpēc Justīcijas datu bāzē šis uzrādās kā viņa dzīvoklis.
Nezinu.
Es to zinu tāpēc, ka vakar mēs ar Mārnsu šeit bijām.
Laikam jau visi kļūdās, vai ne?
Tu ievietoji pierādījumus nepareizā dzīvoklī.
Ei!
Uzmanīgāk!
Malā! Palaidiet!
- Ko tu dari? Maita! - Ei! Nolādēts!
Mammīt, skaties!
- Tur augšā kāds ir. - Uzmanieties!
Palīdziet viņai!
- Palīdziet viņai! - Ei, palīdziet!
Ejiet!
Laikam zinu, kam tu dzinies pakaļ.
Dags Trambals, Justīcijas drošībnieks. Es dabūšu aresta orderi.
Kaut tu būtu mani pagaidījusi!
Es tikai gribēju pārbaudīt Kenedija dzīvokli.
Nedomāju, ka mani mēģinās pārmest pār margām.
Klau, kāds tev bija Kenedija dzīvokļa numurs?
2215., kāpēc prasi?
Iespējams, Kenedijam ar to nebija nekāda sakara.
ELEKTRĪBAS SKAITĪTĀJI
APKOPĒJU DAĻA
Daglas! Ko tu te dari?
- Reiz es jums sekoju. - Tas liecina par iniciatīvu.
Prasmēm.
Un nepakļāvību, kas dara bažīgu.
Es atvainojos.
Vai tev ir kāda nojausma, kas ir aiz šīm durvīm?
- Nē, kungs. - Labi.
Ja es tevi izvēlēšos par savu ēnu, tu zināsi.
Kas atgadījās ar roku?
GLABĀTAVA
- Tev ir zīmīte? - Jā.
Labi. Domāju, ka to vēl ir iespējams atrisināt.
- Kā? - Man jāizdomā.
Šis ir mans mīļākais laiks.
Tāds klusums un miers.
Zini, Daglas, tās durvis, pa kurām iznācu,
es pirmoreiz ieraudzīju, kad man tās parādīja tēvs.
Viņš bija apkopējs.
Visi skatījās no augšas uz viņu, uz mūsu ģimeni.
Mēs visi zinām Pakta filozofiju.
Ikviens pieliek roku, lai Šahta izdzīvotu.
Bet apkopējs tomēr ir apkopējs.
Un es biju tikai apkopēja dēls.
Māte izturējās pret tēvu kā pret niecību, bet viņš neko neteica pretī.
Kad biju 14 gadus vecs, man ar vienu no klasesbiedriem izveidojās konflikts.
Ričards Eliots. Kā viņš mani mocīja!
Tēvs to uzzināja,
un es biju šausmās, ka viņš iejauksies un visu padarīs vēl sliktāku.
Bet viņš neiejaucās.
Daļēji es biju vīlies.
Tad kādu dienu es ierodos skolā
un Ričards Eliots raud.
Viņa tēvs bija pārcelts uz citu darbu 125. stāvā, un viņiem bija jāpārvācas.
Un mana problēma vienkārši pazuda.
Es prātoju, vai...
vai gadījumā tam nav kāds sakars ar manu tēti.
Bet viņš bija tikai apkopējs. Vai ne?
Tad kādu rītu viņš man jautā:
"Vēl ir problēmas ar to kaitinātāju?"
Es uz viņu paskatījos. Tas, kā viņš to pateica...
Es uz viņu paskatījos un pajautāju: "Kā?"
Viņš teica, ka grib man kaut ko parādīt, un aizveda mani pie šīm durvīm.
Teica - ja es gribētu viņu ēnot,
man būtu jāpieņem lēmums, kas mainītu manu dzīvi uz visiem laikiem.
Ja es pa tām durvīm ieietu,
es nevienam nedrīkstētu stāstīt, kas ir otrā pusē.
Ne draugiem, ne ģimenei, ne sievai.
Viņi varētu domāt, ka esmu tikai kaut kāds grāmatvedis vai ierēdnis,
vai apkopējs.
Bet es zinātu patiesību.
Ka cilvēki aiz tām durvīm
dara svarīgāko darbu Šahtā.
Darbu, kas uztur pie dzīvības 10 000 cilvēku.
Tu slaidi dēlī, Dag.
Divreiz. Pamatīgi.
- Tu salaidi dēlī ar Džordžu Vilkinsu... - Zināt, kas notika?
...un tu salaidi dēlī ar Patriku Kenediju.
Bet es esmu salaidis dēlī vēl trakāk. Daudzreiz.
Mēs esam cilvēki un darām visu, kas mūsu spēkos.
Es meklēju ēnu, kam piemistu spars un apņēmība.
Esmu pieņēmis lēmumu.
Daglas Trambal, vai tu, būdams pie pilna prāta un apziņas, solies būt mana ēna?
Jā.
Vai esi gatavs darīt jebko, lai kalpotu Šahtas ļaudīm un viņus pasargātu?
Jā.
Vai esi gatavs atdot visu, kas tev ir,
lai kalpotu Šahtas ļaudīm un viņus pasargātu?
Jā.
Labi.
Nē!
Daglass Trambals nogalināja mēri Džansu un šerifa vietnieku Mārnsu
un vainu gribēja uzvelt Patrikam Kenedijam.
Viņa nodoms bija Kenedijam ne tikai uzgrūst vainu,
bet arī nogalināt tā, lai izskatītos pēc pašnāvības.
Tāpēc, kad pateicu Trambalam, ka zinu
par pierādījumu paslēpšanu dzīvoklī, kurā Kenedijs vairs nedzīvo, viņš aizbēga.
Pagājušonakt, zinot, ka arests ir neizbēgams,
Trambals atņēma sev dzīvību.
Tur iekšā ir zīmīte, ko atradām viņa kabatā.
Domājam - plānoja to atstāt pie Kenedija. Savādā kārtā tā der arī viņam pašam.
Mēs nezinām...
Kādēļ.
Jūs nezināt, kādēļ Justīcijas daļas darbinieks ar septiņu gadu stāžu
gribētu noslepkavot mēri un Mārnsu.
Nē, bet mēs...
Trambals nebija tuvs kolēģis, bet par šo nenojautu.
Simsa kungs, vai manījāt kādas pazīmes?
Trambala bērnībā Mārnss bija šerifa palīgs vidusstāvos.
Varbūt toreiz viņiem bija kādas saķeršanās.
Es nezinu. Mēs to papētīsim.
Viņa dēļ laiku netērējiet!
Mums ir mēres Džansas un šerifa vietnieka Mārnsa slepkava, un...
viņš ir miris.
Tam vajadzētu apklusināt baumas un sazvērestības teorijas.
Patiesi.
- Paldies. - Paldies.
Aiznesīšu žurku indi uz saimniecībām. Vari aiznest pārējo uz iecirkni?
Jā.
Tu zināji, ka zīmējums un žurku inde ir dzīvoklī, vēl pirms mēs paskatījāmies.
Kad tu tur biji?
Kamēr tu runāji ar saviem Justīcijas draugiem.
- Kā tu tiki iekšā? - Mehānikas daļā šo to iemācījos.
Acīmredzot neesi lasījusi Pakta sadaļu
- par nelikumīgu kratīšanu un konfiscēšanu. - Nē, izlasīju.
Kāpēc tu man neteici, ko dari?
- Tāpēc, ka es tev neuzticējos. - Tagad uzticies?
Jā. Protams. Tikpat ļoti, kā tu man.
Rīt nebrīnies, kur esmu palikusi. Mani pārcēla.
- Ko? - Uz 105. stāva iecirkni.
Kāpēc?
Es to palūdzu.
Manis dēļ?
Nē, man tur lejā ir ģimene.
Pag, tātad, kad teici: ja gribu tavu palīdzību,
man jānoskaidro, kurš nogalināja Mārnsu...
Jā, atvainojos. Man nešķita, ka tu tiešām to spēsi.
Vai ir kāda iespēja, ka pārdomāsi?
Nē, augšstāvi man ir līdz kaklam.
Zini, dažu lietu man pietrūks, bet...
nepietrūks sajūtas, ka mani novēro.
Kurš?
Es nezinu, kurš.
Un kā.
Ei! Kad es te ierados, tu teici, ka nezinot, ko ēd apakšstāvnieki.
Tev ir ģimene 105. stāvā?
Tie vēl ir vidusstāvi, nevis apakša.
- Skaidrs. - Mēs zīdaiņus neēdam.
Tu izdarīji labu darbu.
Patriks Kenedijs ir briesmīgs cilvēks, bet nāvi pelnījis viņš nav.
- Ne jau par to, ko nav pastrādājis. - Man prieks, ka es ne...
Tikai nesadomājies! Tu man joprojām nepatīc.
Šerife.
Vai varu jums ieliet?
Es diezgan ātri tukšoju mēres Džansas kolekciju.
- Nē, nevēlos. Paldies. - Tiešām?
- Jā. - Apsēdieties!
Lai kā man negribētos sagādāt Simsam gandarījumu,
domāju, ka viņam laikam bija taisnība.
Sacensības skriešanā uz augšu bija uzmundrinošas,
bet visvairāk mums vajag Piedošanas svētkus.
Ļaudis tajos svētkos kļūst mazliet mežonīgi,
tāpēc jums ar palīgiem būs jābūt visur.
Labi.
Tas nav vienīgais, par ko gribēju parunāt.
Gribēju pateikt, ka es attiecībā uz jums kļūdījos.
Es nesapratu, kāpēc Holstons grib, lai esat šerife, bet nu šķiet, ka saprotu.
Tāpēc, kamēr būšu mērs -
un es tiešām ceru, ka tas nebūs ilgāk par dažiem mēnešiem -,
es gribu jums palīdzēt. Kā vien varu.
Vai šobrīd jums kaut ko vajag?
- Divas brīvas dienas. - Vai tikko nesākāt strādāt par šerifi?
Man jānokāpj lejā uz Mehānikas nodaļu.
Nešķita, ka noturēšos te ilgi, tāpēc neko daudz nepaņēmu...
Mums ir nesēji, kas to var izdarīt.
Es gribētu atvadīties un tādā garā, saprotat?
Labi. Tiksimies pēc pāris dienām.
Paldies.
Sveiks!
Sveika!
Pie kā tu strādā?
Gribi atnākt paskatīties?
Tātad skaidrās naktīs debesīs ir šīs gaismiņas.
- Kas tās ir? - Man nav ne jausmas.
Bet esmu tās vērojis pietiekami ilgi, lai saskatītu ritmu.
Tas atkārtojas, it kā tās kustētos pa lielu apli.
ATTĀLUMS NO VIDUS IKMĒNEŠA KUSTĪBAS TRAJEKTORIJA
Te.
Redzi?
Redzu "W".
- Agrāk to nebiju pamanījusi. - Jā, tagad esi.
Es to pievienošu sarakstam ar tām lietām, par kurām neko nezinām.
Vai zināji, ka naktīs debesīs spīd gaismiņas?
Kā tu to domā?
Displejs augšstāvu kafetērijā ir labāks par mūsējo.
- Kāds pārsteigums! - Naktīs debesīs ir gaismiņas.
Jā, kas tās ir?
Es domāju, ka varbūt tu zināsi.
Henks apēda gandrīz visas tevis sūtītās bumbiņas.
Man likās, ka viņš apēdīs visas.
Viņš ir liels puisis.
Cik šis ir vecs?
Kas šī par dienu?
Nu, kā klājas tavā jaunajā, smalkajā darbā tur augšā?
- Labi. - Labi? Tiešām?
Zini, Tomijs Māršals
laboja ventilatoru kāpņu pakājē.
Šis gandrīz trāpīja viņam pa galvu. Trūka pāris centimetru.
Cilvēki redzēja tevi karājamies pie margām.
Džūlsa, domā, par ko tādu neviens nerunās? Kas, pie velna, notiek?
- Nedrīkstu tev teikt. - Nedrīksti man...
Nē, nedrīkstu.
Nolādēts! Tā tam nevajadzēja notikt.
Mums ir jādara savs darbs - jāgādā, lai Šahta darbojas.
Un viņiem nebūtu jāslepkavo cilvēki.
Sāk krist ķermeņi, cilvēki sāk uzdot jautājumus.
Drīz jautājumu uzdošana pāraugs atbilžu pieprasīšanā,
- un, ja cilvēkiem tās atbildes nepatiks... - Ei!
Tu runā par dumpi? Esmu šeit. Esmu šerife.
Smieklīgi.
Labi, vai atradi to cieto disku, ko meklēji?
Nē, vēl ne. Holstons bija paslēpis Džordža lietu,
bet tajā nebija nekā, ko es jau nezinātu.
- Vai papētīji to lietiņu, ko tev atstāju? - Jā.
Tātad es atpazinu objektīva tipu
no tām kamerām, kas tiek izmantotas, lai uzņemtu attēlus ID.
Bet tie ir ļoti vienkārši. Šis nav vienkāršs.
Paskaties!
Šī palīdzēs?
Nē. Vai tev ir kāda spēcīgāka?
Kā tā, ko uztaisīja tava māte? Divas lēcas kopā?
Jā, ko izmantojām trusim.
Jā, un Justīcijas daļa to iznīcināja. Vai zini, kāpēc?
- Nē. - Vai esi izlasījusi Paktu?
Nē, un tu esi desmitā, kas man to jautā.
Šis ir īstais iemesls, kāpēc es gribēju, lai atnāc.
Man Paktā ir divas lielas mistērijas.
Pirmā.
Ir noteikts, ka mēs nedrīkstam mehanizēt pārvietošanos augšā un lejā pa Šahtu.
- Nekādu liftu, nekādu trīšu. - Jā.
Otrā. Aizliegts izmanot lupas, kas spēcīgākas par noteikto stiprumu.
Par tādu reliktu tu dabūsi vairāk nekā uzšaušanu pa pirkstiem.
Ar tik sīku elektronisko ierīci
sekas būs daudz dramatiskākas.
Un, runājot par to, ko man nestāsti, šķiet, ka ir garš saraksts ar cilvēkiem,
kas pēdējā laikā miruši šaubīgos apstākļos.
Kāpēc lai tu tajā sarakstā nebūtu nākamā?
Būšu piesardzīga.
Ieliec žetonu aploksnē, iedod nesējam.
Man ir jānoskaidro, kas notika.
Pirms divām dienām Bernards gribēja sūtīt mani ārā tīrīt,
jo nočiepu divas kastes sūdīgas termoizolācijas lentes.
Es atklāju divas slepkavības, un viņš alkst sadarboties. Man uzticas, Volka.
Man ir jāuzsāk izmeklēšana,
lai noskaidrotu, kas notika ar Džordžu.
Un kā tu to izdarīsi, sevi nenododot?
Man jāizmanto pareizā ēsma.
Tulkojusi Aija Apse