REGISTER
INTERVJUET: HILDEBRANDT, GLORIA
INTERVJUET: WILKINS, GEORGE
MINNET?
KLOKKEN ER LOVLIG.
HAN SPURTE IKKE OM DET, GEORGE. HVOR DU FIKK DEN? VAR DEN EN GAVE?
JEG KJØPTE DEN TIL MEG SELV.
JEG ER ALENE.
Hvorfor skjule det?
- Hvem er det? - Portør.
Et øyeblikk.
Takk.
S. MARNES, OFFER SER UT SOM DRAP
ØYEBLIKKELIG TILKALLELSE. R. SIMS, JURIDISK
Jeg tror skallen har blitt knust med haglekolben.
Kan ikke ha vært enkelt.
- Marnes besto av jern, sinne og trass. - Hvem er du?
- Paul Billings. Din... - Fyren du ville ha til sheriff.
- Han er din nye visesheriff. - Den gamle er ikke kald ennå.
Marnes hadde rett. Noen ønsket ham død.
Har vi kontroll her?
- Naboen fant ham. - Kan vi holde det hemmelig?
- Vi prøver. - Ellers går det til helvete.
- Sheriffen burde satt noen til å passe på... - Sheriffen tilbød, men han sa nei.
Jeg hørte det. Du burde ikke hørt på ham. Jeg så den blodige nesen hans.
- Hvem ga ham den? - En av fansene.
Likhusfolkene er her.
Greit. Vi går til kontoret mitt. Mitt nye kontor.
Be dem vente litt.
Et øyeblikk.
KENNEDY, DORIS KJØP/SALG OPIAT
MARTIN, CHARLES RAN I LEILIGHETER
Dere kan gå inn.
Jeg skal bare være borgermester noen måneder,
så jeg vil drikke så mye av Jahns' sprit som jeg kan.
Så...
Hva gjør vi?
Vi sier at to gamle mennesker gikk siloen, men det ble for mye for dem.
- Legen... - Vi begraver dem sammen.
Hva?
Én begravelse, én grav. Effektiv forvaltning av ressurser.
Folk bryr seg ikke om forvaltning i slike tider.
Men...
- Vi kan si de var forelsket. - Var de?
Jeg fikk alltid den følelsen. Spiller ingen rolle.
Vet ikke om det står noe i Pakten om dobbeltbegravelser.
- Paul? - For ektepar, men...
- Borgermesteren kan gjøre unntak. - Hvorfor?
Så det blir historien.
Et par av siloens tjenere gledet seg over en sen kjærlighet
og ville tilbringe sine siste år sammen, men det endte i tragedie.
- Et eventuelt forhold var ikke godkjent. - Hvem bryr seg når de er så gamle?
Og bryr folk seg, så er det bra. Da snakker de om forbudt kjærlighet.
Alt annet enn drap. Vi trenger en avledning. Det er en god idé.
Som avledning foreslår dommeren enn høytid for tilgivelse.
- Det er bra for moralen. - Bra for juridisk.
Vi legger fram historien om at de var forelsket.
Så vil jeg kunngjøre et kappløp til toppen.
Borgermester Jahns elsket kappløp.
Vinneren får Jahns-pokalen.
Folk elsker en grunn til å drikke øl og rope.
Jahns hatet slike kappløp. Det er vanskelig å holde kontrollen.
Dere får gå og få dere litt søvn.
Kan du bli litt, sheriff?
Jeg stakk innom Marnes i går på grunn av deg.
Jeg sa at Paul burde bli sheriff nå. Marnes ba meg vente.
Han mente du ville innse at det ikke var noe for deg
og synke ned til smøregropen igjen.
Det holder. Gi deg nå, Rob.
Du liker det ikke.
Billings blir visesheriff uten at du har noe du skulle ha sagt.
Har du lest Pakten?
- Noe av den. - Begynn med delen om din avdeling.
Det står ikke svart på hvitt at sheriffen skal slikke juridisk oppetter ryggen,
men det er i bunn og grunn det underliggende temaet.
I dag kjørte jeg et dataprogram
for å finne datasettet av siloens innbyggere under 46 år.
Tallet kom jeg fram til ved å ta 40 og legge til 6.
Førti er så mange år som Ruth Jahns var borgermester,
og seks er alderen hvor man oppnår en viss samfunnsmessig bevissthet.
Det gir oss...
totalt 5496 siloinnbyggere,
av et samlet innbyggertall av 10 112,
som aldri har opplevd noen andre enn Ruth Jahns som borgermester.
Borgermester Jahns var en leder man stolte på og elsket,
for hun kjente siloens borgere, og de kjente henne.
Jeg er heldigvis bare borgermester midlertidig,
til noen kan bli valgt inn
for å fylle Ruth Jahns veldig store sko.
Ikke bokstavelig talt skoene hennes, for hun...
Hun hadde egentlig ganske små føtter.
Sheriff.
Vil du si noen ord om visesheriff Marnes?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Han og jeg fant ikke direkte tonen. Han ville ikke ha meg som sheriff.
Jeg tror kanskje den følelsen er noe mange har.
Jeg ville først ikke ha jobben,
men så fikk jeg vite at når borgermesteren sier man skal tjene, så tjener man.
Så her er jeg, og jeg holder tale ved Marnes' begravelse
foran folk som kjente ham bedre enn jeg. Folk som er triste.
Jeg er ikke så trist. Det er selvfølgelig trist at han døde.
Hans liv, deres liv, de... de er liv man bør feire.
De ga livene sine for siloen, som vi alle gjør hver dag.
Som alle gjør, fra toppen og ned til dypet.
Hør oss, grunnleggere.
Ruth Jahns og Samuel Marnes tjente siloen med sin ånd
og vil nå tjene med sitt kjød.
Døden til livet.
En sirkel uten ende.
CELLE 3
Hank?
- Jules. - Hei.
- Hva gjør du her?
Jeg ble invitert i begravelsen.
- Jeg så deg ikke der. - Nei, begravelser er ikke min greie.
- De er vel ikke noens greie. - Jeg skal vise min respekt på vei ned.
Walk sa du fant noen som kan hjelpe deg med George-saken.
Vi begravde ham i dag.
Marnes?
Pokker.
Er det... til meg?
- Ja. - Ja?
Du kan ikke sende frityrboller med en fyr opp 144 etasjer
- uten at han smaker. - Det er én igjen.
Jeg er stor.
- Hvordan går det? - Bra. Jeg har det bra.
Sendte Walk deg?
Ja, og Shirley.
Ja, fordi de er bekymret for meg?
Alle er bekymret for alt.
På vei opp besøkte jeg fetteren min i 72. etasje.
Han spurte om det var trygt å sende ungene på skolen.
- Det er farlige tider. - Du lurer på om jeg takler det.
Nei, det er ikke det.
- Det høres sånn ut. - Kan du høre etter?
Du kan gjøre alt du ønsker å gjøre, men ingen av oss kan gjøre dette alene.
Jeg har aldri fått prisen for månedens betjent,
men om du trenger noe...
er jeg en frityrbolleboks unna.
Betjent.
Sheriff.
- Hei, Hank. - Ja?
Jeg liker deg ikke.
- Jeg merker det. - Du er ikke kvalifisert.
- Enig. Noe mer? - Holston Becker var siloens beste sheriff.
Marnes sa noe skjedde mellom dere, og derfor gikk Holston ut for å vaske.
Marnes tok feil.
Du tok jobben for å finne Wilkins' drapsmann.
Da Wilkins døde, kom en melding fra dypet
om at ingeniøren Nichols mente Wilkins var drept.
Det første du gjør er å be om Wilkins' mappe når du kommer hit.
Situasjonen er slik at alt på kontoret her går gjennom meg.
Om du vil ha noe gjort, enten å finne Wilkins' morder eller få deg en blyant,
så gjør du som jeg vil.
- Hva er det? - Finn ut hvem som drepte Marnes.
- Ja, det er jobben min. - Ikke bare følg juridisks løgner.
- Finn ut hvem som gjorde det. - Hvorfor vil juridisk lyve?
Dommer Meadows bryr seg ikke om sannheten.
Hun bryr seg bare om å holde orden. Når en borgermester og visesheriff blir drept,
kan det fort bli kaos.
De vil legge skylden på den første og beste.
Du må gjøre som de sier for å beholde skiltet og leiligheten.
Da gjør du en feil, for de vil ha deg ut og Billings inn.
Ønsker ikke du det?
Jeg ønsker at du skal finne ut hvem som drepte Marnes,
men han ville ikke brydd seg om det.
Han ville ikke at juridisk skulle sende uskyldige ut for å vaske.
- Jeg kommer etter lunsj. - Hvor skal du?
- Jeg vil finne ut hvem som drepte Marnes. - Ta Billings med deg.
Han kjenner Pakten. Det gjør ikke du. Gjør du en feil, vil juridisk avvise det.
Kom.
Hei.
- Er du Charles Martin? - Hva så?
- Var du skyldig i innbrudd? - Jeg sonet min straff.
Vi vil vite hvor du var i går.
- Om jeg drepte Marnes? - Jeg sa ikke noe om...
Ingen naturlig død.
Om Marnes døde av hjerteinfarkt, er livet noe dritt.
Det var ikke meg. Jeg var nede på 62. for å få tatt tester.
- Ok. - Takk.
Han ville uansett ikke kunne skade Marnes.
Så du hånden? Han har syndromet.
Hvor skal vi nå?
- Hva? - Hvor bor du?
- Et par etasjer lenger ned. - Dra hjem til lunsj.
- Kona di og datteren din vil nok se deg. - Klokka er bare 11.
Ja, men... Det er litt mye. Jeg må komme meg litt.
Jeg tar meg et smørbrød og leser Pakten. Har hørt mye bra om den.
Jeg er tilbake til kl. 13.
Jeg så den blodige nesen hans.
- Hvem ga ham den? - En av fansene.
Hun var på vei mot graven den dagen hun møtte deg.
Patrick Kennedy, det er sheriffen. Åpne.
Hvem ser du etter?
- Patrick Kennedy. - Han er ikke her.
"...alvorlige brudd, som vil bli etterforsket
av sheriffens kontor og rapportert til juridisk innen en time."
Les delen om ansvarlighet.
- Ja? - Det er Paul Billings.
Kom inn.
Kjenner du Doug Trumbull?
- Selvfølgelig. - Han er min nye skyggekandidat.
Vi tar resten senere.
- Doug Trumbull? Din skygge? - Han er bare en av kandidatene.
Han ba om jobben. Jeg hadde ikke hjertet til å si nei.
Det er alltid en bra unnskyldning til å lese Pakten.
Er det greit for sheriffen at du kommer tilbake til juridisk første dag?
Hun tror jeg spiser lunsj.
Hva kan jeg gjøre?
STENGT FOR KAPPLØP TIL TOPPEN
- Hei, Kennedy. - Hva gjør du her?
- Vedlikehold sa du var her. - Trist det med Marnes.
Jeg tuller. Jeg var faen meg glad.
Du sa det var to grunner til at vi ikke ville få snakke med kona di.
For det første at hun var død. Hva var det andre?
Jeg er forvirret. Skal du arrestere meg?
- Nei. - Hva gjør du?
Setter deg et trygt sted.
- Hei, Sandy. - Hei.
- Hvordan går det? - Sakte.
Jeg har full respekt for den, men et par sider, så sovner jeg.
- Hvordan var lunsjen? - Får jeg sitte?
Jeg dro ikke hjem. Jeg dro til juridisk.
Rapporterer du til Sims allerede? Har jeg rotet det til alt?
Det blir vanskelig å få deg til å stole på meg, og det var nok ikke et bra trekk.
Jeg ville se hvordan etterforskningen gikk.
- Har juridisk sin egen etterforskning? - De får rapporter først.
De får rapporter fra folk som ikke offisielt eksisterer.
- Lyttere? - Ikke det vi kaller dem, men ja.
- Hva kaller dere dem? - Siloens venner.
Ingenting de sier kan brukes i retten.
- Men... - De kan foreslå ting.
- Gjør det vondt å si det? - Det står ikke i Pakten.
Hvem foreslår vennene?
Ralf Melby. Han jobber på papir, første skift.
Han kunne gått til midten og forgiftet vannet.
Han kunne kommet seg til Marnes i går.
-"Gambler, tyv, to overfall." Hvorfor nå? - Spør ham.
Kan du gi meg en arrestordre for Patrick Kennedy?
- Ikke Ralf Melby? - Kennedy først.
Kan du gi beskjed når du har den?
- Hvor skal du? - Du har meldinger.
Hei.
Kan du stoppe, Nichols?
- Hei. - Jeg har ikke tid.
Jeg har ingen meldinger, men jeg må vite hva som skjer.
Billings gikk til juridisk og kom tilbake med et navn. Ralf Melby.
De vil jeg skal kaste bort tiden med Melby mens de finner sin syndebukk.
- Patrick Kennedy? - Ja.
Jeg vil virke inkompetent, jeg sendes til mekanisk, og Billings får skiltet.
Sikker på at de vil lure Kennedy?
En ransakelse vil finne rottegift og en av Marnes' tegninger.
Hvordan vet du det?
Om han er syndebukken, vil juridisk sende noen etter ham med en gang.
Derfor drar jeg.
Sju, seks, fem, fire, tre, to, en.
Lykke til til konkurrentene.
Juridisk. Åpne.
Ser du etter Kennedy?
Det tok tid før de fant ut at kona døde i fjor.
De flyttet ham til en singel nylig og flyttet et eldre par inn hit.
Er nok derfor juridisk har dette som hans bolig. Jeg vet ikke.
Jeg vet det fordi Marnes og jeg var her i går.
Alle gjør feil.
Du plantet beviser i feil leilighet.
Hei!
Pass deg!
Unna!
- Hva gjør du? Drittsekk! - Hva faen?
Se, mamma!
- Det er noen der. - Hjelp henne!
Hjelp henne!
Løp.
Jeg tror jeg vet hvem det var.
Doug Trumbull, juridisks sikkerhetstjeneste.
- Du burde ventet på meg. - Jeg ville sjekke Kennedys leilighet.
Trodde ikke jeg ville bli kastet over rekka.
- Hvilket nummer har du for Kennedy? - 2215. Hvordan det?
Kennedy er nok ikke involvert.
STRØMMÅLER
VAKTMESTER
Douglas. Hva gjør du her?
- Jeg fulgte deg en gang. - Du viser initiativ. Ferdigheter.
Og en problemfylt ulydighet.
- Unnskyld. - Aner du hva som er bak denne døren?
- Nei, sir. - Bra.
Hvis jeg lar deg bli min skygge, vil du få vite det. Hva skjedde med hånden?
- Har du lappen? - Ja.
Bra. Jeg tror vi fremdeles kan få det til.
- Hvordan? - La meg tenke litt.
Dette er min yndlingstid.
Så stille, så fredelig.
Døren som jeg kom ut av...
Første gang jeg så den var da faren min viste meg den.
Han var vaktmester. Folk så ned på ham og familien min.
Vi kjenner alle Paktens filosofi. Alle bidrar så siloen kan overleve.
Men vaktmesteren er vaktmester.
Og jeg var bare vaktmesterens sønn.
Moren min behandlet far som uviktig, og han sa ingenting til henne.
Da jeg var 14, kranglet jeg med en i klassen.
Richard Elliot. Han plaget meg. Far fikk vite det.
Jeg var livredd for at han ville gjøre noe og gjøre saken verre. Han gjorde ikke det.
Jeg var delvis skuffet.
En dag jeg kom på skolen,
gråt Richard Elliot.
Faren hans hadde blitt flyttet til en jobb i 125., og de måtte flytte.
Så forsvant problemene mine plutselig.
Jeg lurte på om...
...kanskje faren min hadde noe med det å gjøre.
Men han var jo bare vaktmester. Ikke sant?
Men en morgen sier han:
"Har du problemer med mobberen?"
Det var noe med måten han sa det på. Jeg så på ham og spurte: "Hvordan?"
Han ville vise meg noe og tok meg med til døren der.
Hvis jeg ville skygge ham,
måtte jeg ta en avgjørelse som ville endre livet mitt for alltid.
Hvis jeg gikk inn, ville jeg aldri kunne fortelle noen hva jeg så.
Ikke vennene mine, ikke familien, ikke min kone.
De ville ikke tro at jeg var mer enn en bokholder, kontorist, vaktmester.
Men jeg ville vite sannheten, at folkene bak døren
gjør det viktigste arbeidet i siloen.
Arbeid som holder 10 000 mennesker i live.
Du rotet det til.
To ganger. Veldig ille.
- Med George Wilkins og Patrick Kennedy. - Vet du hva som skjedde?
Men jeg har rotet det til verre. Mange ganger.
Vi er mennesker som gjør vårt beste.
Jeg trenger en skygge med initiativ og entusiasme.
Jeg har tatt en avgjørelse.
Douglas Trumbull, vil du på ære og samvittighet love å være min skygge?
Ja.
Er du villig til å gjøre alt for å tjene og beskytte folket i siloen?
Ja.
Er du villig til å gi alt du har
for å tjene og beskytte folket i siloen?
- Ja. - Bra.
Nei!
Douglas Trumbull drepte Jahns og Marnes.
Han ville legge skylden på Patrick Kennedy.
Ikke bare skylde på Kennedy, men drepe ham og få det til å se ut som selvmord.
Da jeg konfronterte Trumbull
om å plante beviser i leiligheten hvor Kennedy ikke lenger bor, løp han.
I går kveld, da han visste at han ville bli arrestert, tok han sitt eget liv.
Det ligger en lapp der som vi fant i lommen hans.
Vi tror han ville plante den på Kennedy. Den passer liksom til ham også.
- Vi vet ikke... - Hvorfor.
Dere vet ikke hvorfor en som har jobbet for juridisk i sju år
ønsket å drepe Jahns og Marnes.
- Nei, men vi... - Jeg så ingen tegn til noe sånt.
Mr. Sims, så du noen tegn?
Marnes jobbet i midten da Trumbull vokste opp.
Kanskje de hadde noen problemer den gangen. Vi skal undersøke det.
Ikke bruk mer tid på det. Vi har morderen til Jahns og Marnes, og...
...han er død.
Det bør stoppe ryktene og konspirasjonsteoriene.
Ja.
- Takk. - Takk.
Jeg tar med rottegiften til gården, så tar du resten.
Ja.
Du visste at tegningen og giften var i leiligheten før vi undersøkte den.
Når var du der?
Da du snakket med vennene dine hos juridisk.
- Hvordan kom du inn? - Jeg lærte litt hos mekanisk.
Du har ikke lest det i Pakten
- om ulovlig ransakelse og konfiskering. - Jo da.
Hvorfor sa du ikke noe?
- Jeg stolte ikke på deg. - Gjør du det nå?
Ja. Like mye som du stoler på meg.
Ikke bekymre deg for meg i morgen. Jeg har blitt omplassert.
- Hva? - Til stasjonen på 105.
Hvorfor?
Jeg ba om det.
På grunn av meg?
Nei, jeg har familie der.
Du sa at om jeg ville ha hjelp, så måtte jeg finne Marnes' drapsmann.
Ja, beklager. Jeg trodde ikke du ville klare det.
- Vil du ombestemme deg? - Nei, jeg har fått nok av toppen.
Det er noen ting jeg vil savne, men...
...jeg vil ikke savne å bli bevoktet.
Av hvem?
Jeg vet ikke av hvem.
Eller hvordan.
Da jeg kom hit, sa du at du ikke visste hva de i dypet spiste.
- Du har familie på 105. - Det er midten, ikke dypet.
- Ja. - Vi spiser ikke babyer.
Du gjorde noe bra.
Patrick Kennedy er grusom, men han fortjente ikke å dø.
- Ikke for noe han ikke gjorde. - Jeg er glad...
Jeg liker deg fremdeles ikke.
Sheriff.
Vil du ha en drink?
Jeg kommer meg raskt gjennom Jahns' samling.
- Nei, takk. - Sikker?
- Ja. - Sett deg.
Jeg hater å måtte innrømme at Sims hadde rett.
Det han sa var nok rett. Kappløpet mot toppen var god medisin.
Men det vi trenger er en høytid for tilgivelse.
Folk blir litt ville når det skjer, så jeg vil trenge deg og folkene dine overalt.
Ok.
Det var ikke bare det.
Jeg ville si at jeg tok feil av deg.
Jeg så ikke hvorfor Holston valgte deg, men nå forstår jeg det.
Så lenge jeg er borgermester,
noe jeg håper ikke blir mer enn noen måneder,
vil jeg hjelpe deg så godt jeg kan. Er det noe du trenger?
- To fridager. - Du har nettopp begynt.
Jeg må ned til mekanisk.
- Jeg tok ikke med meg mye. - Vi har portører til sånt.
Jeg vil ta farvel og sånn.
Greit. Vi ses om noen dager.
Takk.
Hei.
Hva jobber du med?
Vil du se?
Når det er en klar natt, er det lys på himmelen.
- Hva er det? - Jeg aner ikke.
Jeg har fulgt med på dem lenge nok til å se et mønster.
De gjentas, som om de flytter seg i en stor sirkel.
AVSTAND FRA MIDTEN MÅNEDLIG SKJEMA
Her.
Ser du det?
Jeg ser en "W".
- Aldri sett den før. - Nå har du det.
Jeg legger det til listen over ting vi ikke vet noe om.
Visste du at det er lys på himmelen?
- Hva mener du? - Det er enklere å se fra kafeteriaen oppe.
- Så rart. - Det er lys på nattehimmelen.
- Hva er det? - Trodde du visste det.
Hank spiste opp nesten alle frityrbollene.
Jeg trodde han ville spise dem alle. Han er en stor kar.
- Hvor gammelt er det? - Hvilken dag er det?
Hvordan går det i den nye jobben din der oppe?
- Bra. - Bra? Jaså?
Tommy Marshall jobbet på noen vifter nederst i trappen.
Bare så vidt denne ikke traff ham.
Folk så deg henge fra rekkverket.
Tror du ikke folk snakker om sånt? Hva faen er det som skjer?
- Jeg kan ikke si noe. - Ikke?
Nei.
Pokker ta det. Det var ikke avtalen.
Vi skulle gjøre jobbene våre, holde siloen i gang. Ikke drepe hverandre.
Lik faller. Da stiller man spørsmål. Snart betyr det at man krever svar.
- Om folk ikke liker svarene... - Hei.
Snakker du om opprør? Jeg er her. Jeg er sheriff.
Latterlig.
Fant du harddisken du lette etter?
Ikke ennå. Holston hadde en mappe på George. Det sto ikke noe nytt i den.
- Kom du noen vei med det jeg ga deg? - Ja.
Jeg kjenner igjen linsen
fra kameraene de bruker til å ta bilder til ID-kort.
Men de er enkle. Dette er ikke enkelt.
Se her.
Hjelper det?
- Nei, har du noe sterkere? - Som det moren din lagde med to linser?
- Ja, som vi brukte på kaninen. - Ja, som juridisk ødela. Vet du hvorfor?
- Nei. - Har du lest Pakten?
- Nei, og alle spør meg om det. - Det var derfor jeg ville ha deg ned hit.
Det er to store mysterier når det gjelder Pakten.
En: Det står at vi ikke kan gjøre reisen opp og ned i siloen mekanisk.
- Ja. - Ingen heiser, ingen taljer.
To: Ingen forstørrelse over et visst punkt.
Et minne som dette vil gi deg mer enn en dask over hånden.
Noe med så små ledninger... Effekten vil være mye mer dramatisk.
Etter det du ikke sier, er det en lang liste med folk
som nylig har dødd under merkelige omstendigheter.
- Hva om du er den neste på listen? - Jeg er forsiktig.
Legg skiltet i en konvolutt. Gi det til en portør.
Jeg må finne ut hva som skjedde.
For to dager siden ville Bernard sende meg ut for å vaske
for å ha tatt to esker med varmetape.
Jeg løser to drap, og han vil jobbe med meg. De stoler på meg.
Jeg må starte en etterforskning som lar meg få se hva som skjedde med George.
Hvordan gjør du det uten at de får snusen i det?
Med rett agn.
Tekst: Tina Shortland