ОСОБОВА СПРАВА
ЖИТЕЛЬ ДЖОРДЖ
ДОПИТАНА ОСОБА: ГІЛЬДЕРБРАНДТ, ҐЛОРІЯ
ДОПИТАНА ОСОБА: ВІЛКІНС, ДЖОРДЖ
ВІЛКІНС ЗАСТУПНИК ШЕРИФА МАРНС
РЕЛІКТ?
ГОДИННИК. ЛЕГАЛЬНИЙ.
ВІН НЕ ПРО ЦЕ ПИТАВ, ДЖОРДЖЕ. ПИТАВ, ДЕ ТИ ЙОГО ВЗЯВ.
ЦЕ ПОДАРУНОК? ХТО ЙОГО ТОБІ КУПИВ?
Я КУПИВ ЙОГО САМ.
Я ОДИН.
Чому ви це сховали?
-Хто це? -Кур'єр.
Секунду.
Дякую.
С. МАРНС, ЖЕРТВА СХОЖЕ НА ВБИВСТВО
ПРОСИМО НЕГАЙНО ПРИЙТИ НА МІСЦЕ
СІМС, СУДОВИЙ
Припускаю, череп проламали прикладом його ж дробовика.
Це, мабуть, непросто.
Марнс кутий з заліза, гніву й злоби.
Хто ви?
Це Пол Біллінґс. Ваш...
Якого ви хотіли шерифом.
Ваш новий перший заступник.
Старий ще й не охолов.
Марнс мав рацію. Хтось бажав йому смерті.
Хто вже в курсі?
-Двері були відчинені. Знайшов сусід. -Можна це приховати?
Спробуємо.
Інакше нам срака.
Цього можна було б уникнути, якби новий шериф доручив комусь
-охороняти Марнса. -Я пропонувала, а він відмовився.
-Я чув. Треба було проігнорувати. -Ви чули?
Так. Я зайшов і побачив його з розбитим носом.
-Хто розбив йому носа? -Один з багатьох фанатів.
Прийшла похоронна група.
Добре, ходімо в мій офіс.
У мій новий офіс.
Попросіть їх зачекати хвилинку.
Хвилинку.
КЕННЕДІ, ДОРІС КРАЛА Й ПРОДАВАЛА ОПІАТИ
МАРТІН, ЧАРЛЬЗ ГРАБУВАВ КВАРТИРИ
Заходьте.
Я буду мером усього кілька місяців,
тому спробую випити якнайбільше алкоголю мера Джанс.
Отже...
Що робимо?
Продовжуємо гнути офіційну лінію.
Двоє літніх людей пройшли Бункер, і це було занадто.
-Пішли до лікаря... -Ми поховаємо їх разом.
Вибачте, що?
Один похорон. Одна могила. Економія ресурсів.
У такі часи людям чхати на економію.
Або...
-скажемо, що вони були закохані. -А це так?
Я підозрював, бо вони вічно гризлися.
Не має значення.
Не знаю, чи в Пакті є щось про подвійний похорон.
-Пол. -Для подружжя, але...
-Мер може зробити виняток. -Нащо?
Щоб створити історію, Робе.
Пара старих слуг Бункера насолоджується пізнім коханням
і хоче провести разом свої золоті роки,
але їхні долі трагічно уриваються.
Ці стосунки несанкціоновані.
У їхньому віці? Пофіг.
Якщо людям небайдуже – навіть краще. Говоритимуть про заборонене кохання.
Головне – не про вбивство.
Потрібно їх відволікти.
Хороша думка, шерифе.
Для цього суддя запропонувала влаштувати День прощення.
-Це добре для морального стану. -Це добре для Судового.
Розкажемо всім, що вони були закохані.
Тоді я оголошу про Перегони нагору.
Скажемо, що мер Джанс любила забіги.
Переможець отримає Нагороду Джанс.
Люди люблять зайвий раз випити пива й покричати.
Джанс ненавиділа забіги.
Вона вважала, що їх важко контролювати.
Вас відпускаю. Ідіть і поспіть.
Шерифе, лишіться на хвильку.
Учора я заходив до Марнса через вас.
Пропонував Пола на посаду шерифа.
Марнс сказав зачекати.
Не тому, що вірив у ваш успіх.
Він вважав, що ви зрозумієте, що не впораєтесь
і самі втечете на своє солідольне дно.
Усе, годі. Перестань, Робе.
Вам не подобається.
Що я призначив Біллінґса заступником, не порадившись з вами.
Ви читали Пакт?
Трохи.
Почніть з розділу про ваш відділ.
Там прямо не написано, що шериф має цілувати дупу Судового,
але саме цим відгонить від кожної сторінки.
Сьогодні вранці я запустив програму,
яка склала список жителів Бункера до 46 років.
Це число я отримав, додавши до сорока шість.
Сорок років Рут Джанс була на посаді мера,
а шість – це вік досягнення елементарної соціальної свідомості,
тому я дізнався...
що 5 496 жителів Бункера
з загальних 10 112 громадян
не застали інших мерів, окрім Рут Джанс.
Мер Джанс була надійна й улюблена лідерка,
бо вона знала жителів Бункера,
а вони знали її.
На щастя, я лише тимчасовий мер –
доки не оберуть того,
хто зможе взути її великі туфлі.
І я говорю не про реальні туфлі, бо в неї...
Насправді доволі малий розмір ноги.
Шерифе.
Скажете кілька слів про заступника шерифа Марнса?
Чесно, я не знаю, що сказати про Марнса.
Ми з ним не дуже ладнали.
Він не хотів, щоб я була шерифом.
Багато хто не хотів.
Я й сама не хотіла.
А тоді мені сказали, що як мер кличе тебе на службу,
то ти служиш.
І ось я тут, говорю на похороні Марнса,
перед людьми, які знали його краще за мене.
Перед сумними людьми.
Я ж не сумую.
Сумно, що він умер.
Але його життя, їхні життя...
слід вшанувати святом.
Вони присвятили життя Бункеру, як і всі ми щодня.
Як усі ми від Верху до Низу.
Почуйте нас, Засновники.
Рут Джанс і Семюель Марнс служили Бункеру своїм духом,
а тепер послужать і плоттю.
Від смерті до життя.
Коло без кінця.
КАМЕРА 3
Генк.
-Джулс. -Привіт.
-Що тебе привело?
Мене запросили на похорон.
Справді? Я тебе не бачила.
Так, похорони – це не моє.
Похорони – це нічиє.
Я попрощаюся на шляху назад.
Вок казала, що ти
знайшла, хто допоможе з Джорджем.
Ми його сьогодні поховали.
Марнса?
Чорт.
Це ти мені приніс?
-О, так. -Так?
Не можна посилати чоловіка з бляшанкою ласощів угору на 144 рівні
-і чекати, що він кілька не з'їсть. -Тут одна.
Я чималий.
-Як ти? -Добре. Я в нормі.
Тебе прислала Вок, так?
Так. І Ширлі.
Ага. Бо переживають за мене?
Джулс, зараз усі про все переживають.
Коли я піднімався, зайшов привітатися до брата на 72-й,
і він спитав, чи безпечно посилати дітей до школи.
-У Бункері небезпечні часи й... -Ти не думаєш, що я впораюсь.
Ні, я не це кажу.
-А звучить, наче це. -Ти мене вислухаєш?
Я знаю, що ти здатна довести до кінця задумане.
А ще знаю, що ніхто з нас не повинен проходити таке сам.
Мені ніколи не вручали нагороди «Правоохоронець року»,
але якщо щось потрібно,
я все зроблю за бляшанку ласощів.
Заступнику.
Шерифе.
-Генк. -Так?
ТАЄМНИЦЯ БУНКЕРА
Ви мені не подобаєтесь.
-Я в курсі. -Ви некваліфіковані бути шерифом.
Не можу не погодитись. Щось іще?
Голстон Бекер був найкращим шерифом в історії Бункера.
Марнс розказав мені, що між вами щось сталося,
і тому Голстон пішов на чистку.
Ну, Марнс помилився.
Ви взялися за цю роботу, щоб знайти вбивцю Джорджа Вілкінса.
Коли Вілкінс умер, заступник з Низу прислав повідомлення.
Що інженер Ніколс твердить, ніби Вілкінса вбили.
А щойно ви піднялися сюди – попросили справу Вілкінса.
Усе у відділі проходить крізь мої руки.
Якщо ви хочете результатів –
у пошуку вбивці Вілкінса чи в пошуку нового олівця –
то зробіть те, що хочу я.
Що саме?
З'ясуйте, хто вбив Марнса.
Це моя робота, тому...
Не згоджуйтеся на дурника, якого підсуне Судовий.
-Знайдіть реального вбивцю. -Нащо Судовому підсовувати дурника?
Бо судді Медовз начхати на правду.
Її цікавить лише правопорядок.
Коли вбили мера й заступника шерифа,
безлад швидко поширився.
Вони шукатимуть свіжий труп, щоб на нього все скинути.
І щоб ви на це погодилися
за блискучий значок і гарну квартиру.
Але це буде велика помилка,
бо вас хочуть замінити Біллінґсом.
А ти цього не хочеш?
Якщо чесно, я хочу, щоб ви знайшли вбивцю Марнса,
але Марнсу на це було б насрати.
Він би просто не хотів, щоб Судовий незаслужено
послав якогось бідолаху на чистку.
Вернуся після обіду.
Ви куди?
Спробую з'ясувати, хто вбив Марнса.
Раджу взяти з собою заступника Біллінґса.
Він знає Пакт, а ви – ні.
Якщо помилитеся, хоч і все з'ясуєте,
Судовий справи не прийме.
Ходімо.
Гей.
Ви Чарльз Мартін?
Якщо й так?
Ви грабували квартири 15 років тому?
Я відбув покарання.
Розкажіть, де ви були вночі.
-Питаєте, чи я вбив Марнса? -Я нічого не казала...
Не кажіть, що це була природна смерть.
Якщо в Марнса був серцевий напад, то життя – гівно.
То був не я.
Я був на 62-му, здавав аналізи.
Добре.
Дякую.
Навіть якщо він не був у лікарні,
він би не поклав Марнса.
Бачили його руку? У нього Синдром.
Куди далі?
-Що? -Де ви живете?
-Кількома рівнями нижче. -Добре. Сходіть на обід додому.
Дружина й дочка будуть раді вас бачити.
Зараз лише 11:00.
Знаю. Просто...
Багато сталося, і я хочу побути сама.
З'їм сандвіч, почитаю Пакт. Чула про нього чимало хорошого.
Вернуся в офіс на 13:00.
КЕННЕДІ, ДОРІС
Я зайшов і побачив його з розбитим носом.
Хто розбив йому носа?
Один з багатьох його фанатів.
Коли ви познайомились, усі зрозуміли, що вона закінчить на фермі.
Патрік Кеннеді, це шериф. Відчините?
Кого ви шукаєте?
Патріка Кеннеді.
Він не тут.
«...серйозні порушення,
які спершу розслідує
департамент шерифа, а через годину розгляне Судовий».
Прочитай про відповідальність.
-Так. -Це Пол Біллінґс.
Заходь, Пол.
Пол, ти знаєш Даґа Трамбола.
-Авжеж. -Даґ – кандидат на мою «тінь».
Закінчимо пізніше.
Даґ Трамбол? Твоя «тінь»?
Я сказав, що кандидат.
Він попросився. Я не зміг йому відмовити.
Окрім того, ніколи не зайве почитати Пакт.
Новий шериф не проти, що ти пішов у Судовий в перший же день.
Вона думає, що я вдома на обіді.
Тобі щось потрібно?
ЗАКРИТО ЧЕРЕЗ ЗАБІГ НАГОРУ
-Кеннеді. -Чого ви прийшли?
У Технічному сказали, що я знайду вас тут.
Дуже жаль заступника Марнса.
Жартую. Я дуже зрадів.
Учора ви казали, що є дві причини, чому з нашого боку тупо
шукати вашу дружину.
Перша – бо вона вмерла. Яка була друга?
Я трохи заплутався. Ви мене затримуєте?
-Ні. -А що робите?
Веду вас у безпечне місце.
-Сенді. -Гей.
-Як успіхи? -Помаленьку.
Я Пакт дуже шаную, та коли не спиться,
кілька сторінок – і відключаюсь.
-Як обід? -Можна сісти?
Я не був удома, а пішов у Судовий.
Ого. Відзвітували Сімсові?
Не знала, що встигла налажати.
Я знаю, що не скоро здобуду довіру,
і це не найкращий перший крок.
Але я хотів знати, як іде їхнє розслідування.
У Судового своє розслідування?
Вони перші отримують офіційні звіти.
Як і звіти людей, яких офіційно не існує.
Так, слухачів.
Ми їх звемо інакше, але так.
-Як ви їх звете? -Друзями Бункера.
Їхніх свідчень у суді не приймають.
Але...
Але вони надають пропозиції.
-Вам ніби боляче це казати. -У Пакті таке не прописано.
І на кого вказують друзі?
На Ральфа Мелбі.
Працює в Паперовому, перша зміна.
Він устиг би дійти до Середини і отруїти воду,
а вчора міг би прийти по Марнса.
«Гравець, крадій, дрібні злочини». Чому зараз?
Треба його питати.
Сенді, випишете ордер на арешт?
-На кого? -Патрік Кеннеді.
-Що? Ні. Ральф Мелбі. -Спершу Кеннеді.
Зв'яжіться зі мною по радіо, коли буде готовий.
-Ви куди? -Вам прийшли повідомлення.
Гей.
Ніколс, зачекайте.
-Гей. -Не маю часу на повідомлення...
Я не маю ніяких повідомлень. Просто хочу знати, що там.
Біллінґс пішов до друзів у Судовому і вернувся з ім'ям. Ральф Мелбі.
Вони хочуть, щоб я марнувала час на Мелбі,
а самі підставлять іншого.
-Патріка Кеннеді. -Так.
Я здамся некомпетентною,
тож мене вернуть в Механічний, а Біллінґсу дадуть значок.
Вони точно підставлять Кеннеді?
При обшуку ми знайдемо щурячу отруту
і малюнок зі стіни Марнса.
Як ви знаєте?
Якщо підставляють його, то запит на ордер
змусить Судовий негайно послати туди посіпаку.
Тому я і йду.
Сім, шість, п'ять, чотири, три, два, один.
Успіху учасникам.
Судовий. Відчиніть.
Шукаєте Патріка Кеннеді?
Житловий не зразу дізнався, що його дружина вже рік як умерла.
Йому дали однокімнатну пів року тому,
а сюди поселили літню пару.
Тому в базі Судового зазначено, що він живе тут.
Не знаю.
Я дізналася про це вчора, коли була тут з Марнсом.
Усі припускаються помилок.
Наприклад, ти підкинув докази не в ту квартиру.
Гей!
Обережно!
З дороги!
-Що ти робиш? Козел. -Що за чорт?
Мамо, глянь.
-Там хтось є. -Гей!
Поможіть їй!
Біжіть.
Я знаю, кого ви переслідували.
Даґ Трамбол, охоронець Судового. Я візьму ордер на арешт.
Треба було зачекати мене.
Я збиралася просто обшукати квартиру Кеннеді.
Не думала, що мене захочуть скинути зі сходів.
Який номер квартири в Кеннеді?
Квартира 2215, а що?
Може, Кеннеді справді непричетний.
ПРИБИРАЛЬНИЙ
Даґлас. Чого прийшов?
-Я за вами простежив. -Бачу ініціативність.
Спритність.
І дуже тривожну непокору.
Пробачте.
Ти знаєш, що за цими дверима?
-Ні, сер. -Добре.
Якщо оберу тебе «тінню», то дізнаєшся.
Що з рукою?
-Записка в тебе? -Так.
Добре. Ще є шанс усе виправити.
-Як? -Я щось придумаю.
Моя улюблена пора.
Така тиха й спокійна.
Даґласе, двері, з яких я вийшов,
уперше мені показав батько.
Він був прибиральником.
Люди дивилися на нього зверхньо. І на нашу сім'ю.
Усі знають філософію Пакту.
Кожен робить вклад, щоб Бункер існував далі.
Але прибиральник – це прибиральник.
А я був сином прибиральника.
Мати вважала батька за пусте місце,
а він у відповідь мовчав.
Коли мені було 14 років, у мене виник конфлікт з однокласником.
Річардом Елліотом. Він мене мучив.
Батько про це дізнався,
і я боявся, що він спробує виправити ситуацію і зробить гірше.
Він нічого не зробив.
Це мене трохи розчарувало.
На другий день я прийшов до школи,
а Річард Елліот плакав.
Його батька перевели на 125 рівень, і сім'я переїжджала.
Моя проблема просто зникла.
Мені було цікаво...
чи до цього доклався тато.
Але ж він простий прибиральник. Так?
Якось уранці він спитав:
«Забіяка більше тобі не докучає?»
Я глянув на нього. У його словах щось ховалось.
Я глянув на нього і спитав: «Як?»
Він сказав, що хоче мені щось показати. І провів до тих дверей.
Він сказав: якщо я хочу стати його «тінню»,
то мушу прийняти рішення, яке назавжди змінить моє життя.
Зайшовши в ті двері,
я не зможу нікому розповісти про те, що там побачу.
Ні друзям, ні рідним, ні дружині.
Вони вважатимуть мене простим бухгалтером, клерком
чи прибиральником.
Але я знатиму правду.
Що люди за тими дверима
виконують найважливішу роботу в Бункері.
Роботу, завдяки якій десять тисяч людей ще живі.
Ти облажався, Даґ.
Двічі. Дуже сильно.
-Ти облажався з Джорджем Вілкінсом... -Ви знаєте, що сталось?
...і з Патріком Кеннеді.
Але я лажав навіть гірше. Багато разів.
Ми люди й дуже стараємось.
У своїй «тіні» я шукаю запал і відданість.
Я прийняв своє рішення.
Даґласе Трамбол, чи погоджуєшся ти стати моєю «тінню»?
Так.
Чи ти готовий на все, щоб захистити жителів Бункера?
Так.
Чи готовий ти все віддати,
щоб служити жителям Бункера і їх захищати?
Так.
Добре.
Ні!
Даґлас Трамбол убив мера Джанс і заступника Марнса
і намагався підставити Патріка Кеннеді.
Він хотів не просто підставити Кеннеді,
а й убити його та інсценізувати самогубство.
Коли я запитала Трамбола
про підкинуті докази у квартирі, в якій Кеннеді вже не мешкав, він утік.
Учора ввечері, знаючи, що арешту не уникнути,
Трамбол наклав на себе руки.
Ми знайшли в його кишені записку.
Він хотів підкласти її Кеннеді. Як не дивно, вона і йому пасує.
Ми не знаємо...
Чому.
Ми не знаємо, чому чоловік, який сім років працював у Судовому,
хотів убити мера і Марнса.
Не знаємо, але ми...
Я працювала з Трамболом, але ознак не помітила.
Містере Сімс, а ви?
Марнс працював на шерифа Середини, ще коли Трамбол був малий.
Може, у них були якісь давні конфлікти?
Не знаю. Ми все ретельно вивчимо.
Не марнуйте на нього час.
У нас є вбивця мера Джанс і заступника Марнса, і...
він мертвий.
Це вгамує чутки й теорії змови.
Безумовно.
-Дякую. -Дякую.
Я віднесу щурячу отруту на ферми, а ви все інше – в управління?
Ага.
Ви вже знали, що малюнок і щуряча отрута
були у квартирі – ще до обшуку.
Коли ви там були?
Коли ви спілкувалися з друзями з Судового.
-Як ви зайшли? -Я багато чого навчилася в Механічному.
Ви явно не читали розділ Пакту
-про незаконний обшук і конфіскацію. -Читала.
Чому не сказали, що робите?
-Бо я вам не довіряла. -А тепер?
Так. Аякже. Так само як ви мені.
Щоб ви мене завтра не шукали – мене переводять.
-Що? -У відділок на сто п'ятому.
Чому?
На моє прохання.
Через мене?
Ні, у мене там рідня.
Стоп, ви казали, що як я хочу вашої допомоги,
то мушу знайти вбивцю Марнса.
Так, вибачте. Я не думала, що ви зумієте.
Може, передумаєте?
Ні, досить з мене Верху.
За дечим я скучатиму, але...
не за тим, що за мною стежать.
Хто?
Не знаю хто.
Чи як.
Гей. Коли я прийшла сюди, ви казали, що не знаєте, що їдять унизу.
У вас рідня на 105?
Це нижня Середина, не Низ.
-Ага. -Ми дітей не їмо.
Ви вчинили правильно.
Патрік Кеннеді – жахлива людина, але не заслуговує смерті.
-За те, чого не робив. -Я рада, що не...
Не треба. Ви все одно мені не подобаєтесь.
Шерифе.
Налити вам?
Я швидко поглинаю колекцію мера Джанс.
-Не треба, дякую. -Точно?
-Так. -Сідайте.
Я не хочу тішити Сімсове еґо,
але, мабуть, він має рацію.
Перегони нагору всіх тонізували,
але нам дуже потрібний День прощення.
У цей день люди трохи казяться,
тому ви із заступниками мусите бути всюди.
Добре.
Це не єдине, що я хотів обговорити.
Я хотів сказати, що помилявся щодо вас.
Я не розумів, чому Голстон хотів, щоб ви стали шерифом, а тепер розумію.
Тому, поки я мер,
а я щиро надіюся, що це лише на кілька місяців,
то всіляко вам помагатиму.
Може, вам щось потрібно?
-Два вихідні. -Ви ж тільки стали шерифом.
Мушу вернутися в Механічний.
Я не думала, що тут затримаюся, тому не зібрала речі...
Для цього існують кур'єри.
Я хочу зі всіма попрощатися.
Добре. Побачимося через кілька днів.
Дякую.
Привіт.
Над чим працюєш?
Показати?
Коли ночі ясні, то на небі з'являються вогні.
-Що це? -Гадки не маю.
Але я віддавна за ними спостерігаю і помічаю закономірності.
Вони повторюються, ніби рухаються по великому колу.
ВІДСТАНЬ ВІД СЕРЕДИНИ РУХ ЗА МІСЯЦЬ
Он.
Бачиш?
Бачу «W».
-Раніше не помічала. -Тепер будеш.
Додам до переліку того, про що ми нічого не знаємо.
Ти знала про нічні вогні в небі?
Ти про що?
Вікна в кафе нагорі кращі, ніж у нас.
-Несподівано. -У нічному небі є вогні.
Що за вогні?
Думала, що ти знаєш.
Генк доніс мені лише одне твоє печиво.
Я думала, він з'їсть усі.
Він великий хлопець.
Це давно зготовано?
А який нині день?
Як там твоя шикарна нова робота?
-Добре. -Добре? Он як?
Томмі Маршал
працював над вентиляцією під сходами.
Оце ледь не влетіло йому в голову.
Люди бачили, як ти висіла на поручнях.
Джулс, ти думала, ми не дізнаємося? Що там на біса діється?
-Не можу сказати. -Мені?
Не можу.
Прокляття. Усе має бути не так.
Ми мали б робити своє, стежити, щоб Бункер функціонував,
а вони не повинні вбивати людей.
Тіла падають зі сходів – у людей виникають питання.
Уже скоро всі вимагатимуть відповідей,
-і якщо ті їм не сподобаються... -Тихо, тихо.
Ти на повстання натякаєш? Я прямо тут. Я шериф.
Безглуздя.
До речі, ти знайшла жорсткий диск, який шукала?
Ще ні. У Голстона була тека на Джорджа,
але там не було нічого для мене нового.
Щось дізналася про річ, яку я лишала?
Дізналася.
Я зрозуміла, що це така сама лінза,
як у фотоапаратах, якими нам роблять фото на документи.
Але ті фотоапарати дуже прості. А цей – ні.
Глянь.
Так краще?
Ні. Маєш що-небудь сильніше?
Як той апарат, що змайструвала твоя мама? З двома лінзами?
Так, для кролика.
Судовий його знищив. Ти знаєш чому?
-Ні. -Ти читала Пакт?
Ні, а ти вже десята, хто на це вказує.
Ось чому я насправді хотіла, щоб ти спустилася.
Я бачу в Пакті дві великі загадки.
Перша.
Твердження, що ми не здатні механізувати пересування Бункером.
-Ні ліфтів, ні витягів. -Так.
Друга. Збільшення дозволено лише до певної межі.
Тому за такий релікт ти не просто отримаєш по руці.
Річ з такою дрібною механікою
матиме дуже значний резонанс.
І хоч ти мені не розповідаєш, здається, останнім часом багато людей
вмерло за сумнівних обставин.
Як ти знаєш, що не будеш наступна?
Я буду обережна.
Поклади значок у конверт і віддай кур'єру.
Я мушу з'ясувати, що сталося.
Два дні тому Бернард мріяв послати мене на чистку
за дві коробки гівняної термоплівки.
Я розкрила два вбивства, і він мріє зі мною працювати. Мені довіряють.
Я мушу почати розслідування,
яке поможе з'ясувати, що сталося з Джорджем.
І як ти це зробиш, не викликавши підозр?
Потрібна правильна наживка.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська