Tas vyrukas numirė ar ką? Nes man kažkaip šlykštu.
Jei jis negyvas, pasakykit,
nes tikrai nenoriu surasti lavoną.
Dirbu su spynomis ir lemputėmis. Kraujas - ne mano sritis.
Gali atrakinti ar ne?
Taip. Stengiuosi, bet tie raktai netinka.
O tas Trambalas buvo iš Teismyno?
- Negaliu... - Jei taip, man reikia kito rinkinio.
Galime ateiti rytoj...
- Atleidimo diena... - Ar galima patekti kitaip?
- Taip, bet teisėja Medous... - Šerife. Ei...
Ką jūs... Palaukit, ką jūs...
IT paskirstymas turbūt per anksti atjungė elektrą.
Taip, bet pagal protokolą elektra turi būti tiekiama...
Gal gali nulėkti iki paskirstymo ir sugrąžinti šviesą?
- Taip. - Puiku.
Judu eikit į virtuvę. Aš patikrinsiu miegamąjį.
- Ko mes ieškome? - Keistų dalykų,
kurie paaiškintų, kodėl Trambalas nužudė Marnsą.
- Ką nors radai? - Ne. O kaip priekyje?
Kol kas - nieko.
Kas čia, po galais?
- Ką radai? - Jei atvirai, nežinau.
Bet...
Mums reikės relikvijų maišelio.
PAGAL HUGH HOWEY KNYGŲ SERIJĄ
Ir iš ko čia šaipaisi?
Turbūt iš tavęs.
Tu žinai, kad tave vadina Baisiuoju Džordžu, tiesa?
Išraižyta ant generatoriaus šono.
- „Saugokis Baisiojo Džordžo.“ - Gerai. Pirmiausia...
- „Jis toks baisus.“ - ...patylėk.
- Tu neleistum apipaišyti generatoriaus. - Taip, tiesa.
O antra,
jei būtum pasakiusi: „baisus IT vyrukas“, gal ir būčiau patikėjęs.
Tiesą sakant, Bjaurusis Džordžas, jei toks yra,
tai jis - kitas vyrukas.
Aš - vienintelė tavo draugė? Žinau, kad čia, apačioje, esu vienintelė,
bet ar esu vienintelė draugė visame Saile?
Nes būtų gana liūdna.
Ne. Visai smagu.
Na, jei turiu turėti vieną.
Nori jį pasilikti?
Klausi, ar noriu rizikuoti keliauti į cypę arba į kasyklas
dėl vieno iš tavo keistų žaisliukų? Ne.
Mes abu jau įsibrovėme į Atsargų skyrių, kad gautum tos savo vertingos juostos.
Ne, kad Mechanikos skyrius ir Sailas gautų būtinos izoliacinės juostos.
- O jūs, pone, nieko nepadarėte. - Ei.
Ne. Tu nupiešei žemėlapį.
Labai šūdiną žemėlapį. O visa kita aš padariau pati -
mėčiau kumpį šunims ir lėkiau kaip išprotėjusi.
Dėl izoliacinės juostos.
Džordžai, ta juosta išsaugo gyvybes, aišku?
Sušikta IT juosta gal to ir nedaro,
tačiau Mechanikos skyriuje taip jau yra, todėl taip ir pasielgiau.
Rizikavau ne dėl savęs.
Rizikavau dėl visų,
ir tie keisti dalykai, kuriuos čia turi,
dėl jų rizikuoti neverta.
Ypač jei nežinai, kas tai.
Jei dėl šitų daiktų neverta rizikuoti savo gyvybėmis,
kodėl mus verčia rizikuoti gyvybe už tai, kad juos turime?
Nežinau.
Aš irgi.
Šituos daiktus kas nors kažkada naudojo kaip įrankius.
Aš juos panaudosiu kaip užuominas.
Kvailai pavojingas hobis.
Beje, ne visi tie daiktai yra nelegalūs.
Aišku.
Šitas...
galbūt neatrodo toks vertingas kaip veržliarakčių rinkinys
arba ne toks romantiškas kaip gėlės iš viduriniųjų.
Bet man šitas laikrodis...
yra viskas.
Ir aš noriu jį atiduoti tau.
Džordžai, jis sugedęs.
Ne, aš rimtai. Kaip popieriaus prispaudėjas, pigesnis už patį popierių.
Tai - dovana.
Pasaulyje, kuriame tiek daug nežinomybės, ar įmanoma, kad tas laikrodis
ir tokios beprotiškos relikvijos...
- Džordžai. - ...gali padėti atsakyti
- į svarbiausius klausimus apie Sailą. - Džordžai.
Nepaklausi, koks yra svarbiausias klausimas apie Sailą?
Nebekalbėk, prašau.
Kol visko nesušikai.
ATLEIDIMO ŠVENTĖ
KAD PASTARIEJI INCIDENTAI NEGADINTŲ ŪPO,
PILIEČIAI RAGINAMI PAMIRŠTI PRAEITIES NUOSKAUDAS
VISI DRAUGE KLESTĖSIME
RELIKVIJŲ DUOMENŲ BAZĖ TIK TEISĖSAUGAI
GELTONAS, PLASTMASINIS
MĖLYNA RANKENĖLĖ
REZULTATAI RENKAMI
NEPAKANKA DUOMENŲ
Šūdas.
Nenunešei jo į Teismyną?
O tu ankstyvas.
Pirma diena, kai atėjai anksčiau už mane.
Tas raštelis - man?
Nešikas pristatė iš Perdirbimo.
Laikyti nelegalią relikviją ilgiau nei 12 valandų
neperdavus Teismynui yra sunkus nusikaltimas.
NESURADAU, KO IEŠKOJOTE.
Netgi šerifui.
- Iš kur žinai, kad jis - nelegalus? - Žinau, kad nežinau.
75A-11 straipsnis: Relikvijų tyrimą gali atlikti
arba šerifas, arba Teismyno departamentas, kai...
Kai rasta relikvija siejama su rimtu nusikaltimu.
Sakyčiau, žmogžudystė tinka.
O skaitei kitą pastraipą? Tik su Teismyno patvirtinimu.
Tai reiškia?
Jei nori tirti relikviją, turi nueiti pas teisėją Medous.
Dažnai tą girdžiu. Verčiau jie išplėštų visus lapus iš Pakto ir paliktų vieną,
kuriame būtų parašyta: „Kreipkitės į teisėją Medous“?
Tu su ja pakalbėjai, tiesa?
Kai dirbau Teismyne, ji pasirodydavo biure.
Bet šiuo metu, net jei laimėsi Pakto konkursą,
Simsas tau kaišios pagalius į ratus.
Yra Pakto žinių konkursas?
Laimėjau jį keturis kartus.
- Daugiausiai iš visų. - Neabejoju.
Bet aš nuolat sukinėjausi Teismyne.
O tu esi šerifė.
Jei norėsi susitikti su Medous, tai visai kas kita.
Su Atleidimo diena. Ji skirta vienybei, šeimai ir draugams.
- Su Atleidimo diena. - Labas rytas.
- Bilingsai. Šerife. - Simsai.
TEISMYNAS
- Kaip reikalai? - Gerai.
- Kaip reikalai Teismyne? - Viskas gerai.
Teisėja.
Prastokai jaučiuosi, tad pasistenkime neužtrukti.
Atėjau dėl Trambalo tyrimo.
- Galvojau, jis baigtas. - Taip.
Prieš maždaug 10 valandų jį surado pavaduotojas Bilingsas,
kratos metu drauge su pavaduotoja Karins.
Kur?
Trambalo bute. Tualete, pone.
Norėčiau atlikti relikvijos tyrimą,
kad galėčiau identifikuoti galimus pažeidėjus, tokius kaip Trambalas,
kol jie dar nepradėjo veikti.
Teisėja, Pakte parašyta, kad pavojinga nusikalstama veika
- dažnai įvykdoma per... - Nelicencijuotus dokumentus, relikvijas.
Žinau. Bet kas yra ši relikvija?
Nežinau. Todėl ir noriu išsiaiškinti.
Ji - ne Trambalo.
Man nesvarbu, kur ją radai. Ji - ne jo.
Žinai, kad turime failus visų relikvijų, rastų per pastaruosius 140 metų.
Taip, aš peržiūrėjau duomenų bazę, ir...
Sakydamas „mes“, turėjau galvoje ne mus visus, o Teismyną.
Mes turime žymiai platesnį informacijos katalogą.
Pavyzdžiui, jame įrašytas laikrodis, kurį dabar segi.
Teismyne mes žinome, aš žinau, kad šis daiktas,
nors jis ir priklauso tau,
yra registruotas amžinatilsį Džordžo Vilkinso vardu.
Žmogaus, kuris, tavo nuomone, buvo nužudytas.
Visko nutinka.
Šerifas Bekeris įtikino mane, kad Vilkinso mirtis buvo nelaimingas atsitikimas.
Todėl ir noriu atnaujinti šį tyrimą.
Kad mes žinotume apie daiktus, kurių nėra jūsų kataloge.
Kaip ir faktą, kad jūsų labai artimas kolega Daglas Trambalas
- buvo žudikas. - Šerife Nikols.
Teisėja, ar galėčiau?
Taip.
Užbaikime šį pokalbį. Noriu išeiti namo, kol dar nereikia brautis per visus.
Tiesą sakant, relikvijos tyrimas - protingas žingsnis.
Ypač šiandien, per Atleidimo šventę,
nes žmonės lengviau atiduos daiktus,
niekuo nerizikuodami. Tad man tai tinka...
- Gerai. - ...jei tik drauge eis ir Polas.
Tu Paktą turbūt išmanai prasčiau už mano sūnų.
Sąrašo sudarymui tau pravers specialistas.
Kiekvienas pažeidimas, kiekviena relikvija ir vardai tų, kurie jas turėjo.
Taip, žinoma.
- Koks planas? - Grįžk atgal. Pasimatysime po valandos.
Šerife, Simso paliepimu
Teismynas stebės kiekvieną tavo žingsnį. Kiekviename lygyje.
Arba jo žmonės, arba šnabždantys Sailo draugai. O jais gali būti bet kas.
Tad nori to ar ne, šiandien būsiu su tavimi visą laiką.
Pažįstu vyruką, jį suėmė dėl relikvijų, ir jis man skolingas.
Eime.
- Eina šikt. Ką šįkart nužudžiau? - Paklausim dėl relikvijos.
Ko nors šiuo adresu?
Tu išeisi ar mums užeiti?
Klausykit, nežinau, ką Marnsas apie mane pripasakojo, bet esu paprastas žmogelis.
Dažau sienas. Taip užsidirbu pragyvenimui. Neprekiauju nelegaliomis relikvijomis.
O su kuo kalbėti dėl legalių?
Nepasakysiu.
Jau nebeprekiauju.
Ypač tokiais daiktais.
Laikrodžiais?
- Veikiančiais. O tu kas toks, bliamba? - Ei.
Anksčiau pareigūnai bent jau prisistatydavo.
Aš - pavaduotojas Bilingsas. Naujasis šerifės pavaduotojas.
Lyg man rūpėtų, bliamba.
Šerife, nežinau, ką norite, kad padaryčiau, aišku?
Bet jaučiu, kad nesvarbu, ką pasakysiu ar nepasakysiu, jūs mane suimsite.
Tik ne per Atleidimo šventę.
Nesąmonė. Jei nesuimsite dabar,
įrašysite mano vardą į sąrašą, kurį sudarys Teismyno pakalikas. O tada?
Vieną dieną staiga paaiškės, kad pažeidžiau įstatymą...
- Nes esi tik paprastas žmogelis. - Būtent.
Išgirsiu beldimą į duris. Žinot, ką? Gal nė jo nebus.
Gal ateis šerifė su laužtuvu,
ir būsiu išmestas iš savo buto už tai, ko nepadariau.
- Tad ne. Ne. Nieko nepažįstu. - Žinai, ką, Kenedi?
Tik šerifės dėka dabar nesėdi kalėjime.
Ir tu dėl to labai gailiesi.
Kalbame ne apie tave. Mes ieškome relikvijų.
Tas laikrodis yra ypatinga relikvija, skirta visoms relikvijoms tirti.
Ir jis - ant tavo rankos, o ne maišelyje,
tad drįsčiau manyti, kad tai - asmeninis reikalas.
Ir iš patirties galiu pasakyti,
kad kai žmogus su ženkleliu turi asmeninių priežasčių,
nukenčia kiti žmonės.
Tai ar pasakysi mums vardą, ar teks išsinešti tavąjį?
Rinktis tau.
O gal susitarkime šitaip?
Duok man tą laikrodį, aš pamėginsiu jį parduotir jei pavyks,
pasakysiu vardą žmogaus, kuriam jį pardaviau.
O gal taip?
Šūdas. Šerife.
Ei. Gerai.
Norėčiau, kad tu ir tavo Holstonas Jaunesnysis nustotų čia vaikščioti, aišku?
Žinai, mačiau, kad šalia tavo buto yra nemažas plotas.
Užtektų vietos dviem lovoms.
- Taip. - Galėtume įsikurti.
- Galėtume atsikraustyti. - Grįžti kiekvieną dieną?
- Kiekvieną dieną. - Arba gali pasakyti vardą.
Galiu pasakyti tik vieną vardą,
nesunaikindamas savo pragyvenimo šaltinio.
- Kaip dailininko? - Ne.
Kaip žmogaus, kurio šeimą sunaikino šitas suknistas šūdas.
Turi rašiklį, pone Bilingsli?
DOZATORIUS, ŽAISLAS, ORANŽINIS
OBJEKTAS NR. 1175 - IKI SAILO RADIMO VIETA - NEŽINOMA
Keliaukite po Sailą. Ši diena skirta vienybei, šeimai ir draugams.
Su Atleidimo diena.
Keliaukite po Sailą. Su Atleidimo diena.
Žinai, žmonės palieka pėdsakus.
Istorija tėra daugybės žmonių pėdsakai,
palikti per daugelį metų.
Viskas nuo marškinėlių, kuriuos dabar dėviu, iki batų ant mūsų kojų.
Žinai, jei užsimanytume, galėtume sužinoti tikslią vietą, kur jie buvo pasiūti
- arba kas juos avėjo paskutinis. - Tikrai?
- Būtent juos? - Taip, būtent juos.
- Nori arbatos? Taip. - Taip, prašyčiau.
Atleisk. Tęsk.
- Tai - nuostabu, tiesa? - Taip. Tikrai nuostabu.
- Tu to nevertini? - Ne, vertinu.
Ar niekad nepagalvoji apie pasaulį už Sailo ribų?
Ne. Neturiu tam laiko.
Net dabar jaudinuosi, kad koks idiotas įsuks ne tokį varžtą
arba apsiriks su vožtuvu.
Žiūri į mano gražų veidą
ir galvoji apie kažkokį idiotą ir vožtuvo varžtą?
- Vožtuvą. - Vožtuvą.
Ir taip, nes tavo veidas į jį panašus.
Rodos, apie tai svajoja daugelis Mechanikos skyriaus vyrų ir moterų.
- Vožtuvą. - O, taip.
Žinoma.
Žinai, kol tu čia mąstai apie pasaulį už pasaulių...
- Tu man parodei šią vietą. - Taip.
Bet aš esu mechanikė, kurios dėka, jūs, svajokliai, este gyvi.
Tikrai?
Taip.
Nes mano dėka viskas veikia.
- Turbūt užtrukai ne vieną valandą. - Taip. Ir aš jų neturiu.
Taigi...
kodėl?
Nes kai kalbi apie tuos dalykus,
tu visas nušvinti, tai matyti tavo veide.
Nedaugeliui žmonių taip yra.
Ir koks bebūtų tas jausmas,
kai tu jį pajauti, pajaučiu ir aš.
Ir ne tik čia.
Bet ir po to.
Tai...
Tik noriu pasakyti, kad pataisiau laikrodį iš asmeninių paskatų,
nes man labai patinka jausmas, kai per mane jautiesi taip, kaip jautiesi.
Ir kaip jį sutaisei?
Nebuvo sunku pataisyti, nes esu pasigaminusi reikiamus įrankius.
- Tu pasigaminai įrankius? - Taip.
Džuljeta Nikols,
esi tikrai...
Gerai, bet...
...nepaprasta.
Suprantu.
Jau greitai, mieloji.
Regina Džekson?
Užeikite.
Nesitikėjau vėl jį pamatyti.
Atsiprašau, ką?
Laikrodį.
Žinot jį?
Žinoma. Jį turėjo mano vaikinas.
NELEGALUS
POKALBIO IŠRAŠAS
DŽORDŽAS VILKINSAS
DABARTINIS STATUSAS: PERKELTAS MECHANIKOS SK., KOMPIUTERIŲ SPECIALISTAS
Tai kaip sekasi Džordžui?
Jis miręs.
Prieš kelis mėnesius nukrito nuo laiptų.
Kuris nors iš jūsų pažįstate Džordžą, ar tik radote tą laikrodį?
Ne, aš dirbau su juo prieš tapdama šerife.
- Mechanikos skyriuje? - Taip.
Panele Džekson, ar turite kokių nors relikvijų? Legalių...
Kai paskutinį kartą jį mačiau, jis išėjo.
Į kitus santykius.
Pas kitą moterį.
Ne, neturiu jokių relikvijų. Jau nebe.
Viskas, ką turėjau, o turėjau nemažai, gavau dėl jo.
Kas nors pasakė mano vardą?
Taip dažnai nutinka.
Bet aš neprekiauju. Aš pirkdavau Džordžui.
Esu kilusi iš didelės šeimos. Daug tetų, dėdžių, pusbrolių ir pusseserių.
Jis galvojo, kad pirkiniai nekris į akis, jei Teismynas sugalvos pasidomėti.
Jis neturėjo artimųjų, tad prašydavo manęs juos gauti.
- Legaliai? Ar buvo... - Ar jūsų santykiai buvo sankcionuoti?
Džordžas neturėjo sankcionuotų santykių.
Visiems buvo aišku, kad jis nėra vienerių santykių žmogus.
Legaliai? Manau, taip. Bet ką gali žinoti?
Galima paklausti.
Nueiti į nuovadą
ir paklausti ar daiktai, kuriuos turiu, įgyti legaliai?
Labai jau būtų jiems lengva.
Ar matėt jį, o gal jis su jumis susisiekė, kai išėjo į Mechanikos skyrių?
Labai jau daug klausinėjate.
Klausykit, šerife,
Mechanikos sk. Džordžas ieškojo atsakymų į, pasak jo, „svarbius klausimus“.
Nelegalius klausimus.
Iš manęs jis gavo tai, ko jam reikėjo. Kai manęs nebereikėjo, jis išėjo.
Galbūt pas kažką kitą giliai apačioje, kas jam galėjo pagelbėti.
Apie kokius nelegalius klausimus kalbame?
Jau ne kartą apie tai kalbėjau su Teismynu.
Kaip ir mano tetos bei dėdės, apie kuriuos pasakojau.
Džordžas ir jo relikvijos man daug kainavo.
Jis prarado savo šeimą, bet nepasibodėjo izoliuoti ir mane nuo manosios.
Jis mokėjo pakalbėti.
Ačiū už jūsų laiką, panele Džekson.
- Jei turėtumėte klausimų... - Turiu.
Kai jis jums sakė, kad myli, ar tikėjote juo?
Ačiū.
Tai moteriai tikrai kažkas galvoj negerai, ar ne?
Jos butas atrodo kaip Perdirbimo šiukšlynas.
O dar tas kačių maisto kvapas.
Tau viskas gerai?
Taip, viskas gerai.
TIESA
ŠERIFO DEPARTAMENTAS ŠERIFAS BEKERIS
Mums reikia kabineto.
Užeik, bičiuli.
Interviu su slaptu informatoriumi
atskleidė, kad relikvija, kurią prieš tai atnešei,
nelegaliai priklausė
tavo kolegai Džordžui Vilkinsui.
Nesuprantu.
Pagal Teismyno įrašus
krata Vilkinso bute buvo atlikta prieš jo mirtį.
Ir tos kratos metu jie nieko nerado.
Tačiau vakar vakare
Vilkinso relikvija paslaptingai atsirado Trambalo bute
per kratą, kurią surengėte jūs.
Tą relikviją vakar vakare Trambalo bute aš pamačiau pirmą kartą gyvenime,
- kai Bilingsas man ją parodė. - Pala...
Simsai, mudu su Džordžu buvome draugai. Be šio laikrodžio...
Be jo?
Aš iš jo nieko negavau,
juolab tokio absurdiško dalyko kaip šis.
Noriu paklausti.
Pono Simso.
Tą dieną, kai Teismynas atliko kratą Džordžo Vilkinso bute,
ar Trambalas buvo vienas iš kratos komandos narių?
Mere, Teismyno kratos komandos nariai yra konfidenciali informacija.
Pats žinote.
Jokiu būdu negaliu atskleisti šios informacijos
Šerifo departamentui ar merijai.
Bet jei Trambalas buvo kratos komandoje,
ar yra nors menkutė galimybė, kad jis pagalvojo,
jog artefaktas buvo tik įdomus daiktas, ir nusprendė parsinešti jį namo?
Norite, kad mąstyčiau hipotetiškai.
- Nesiruošiu to daryti. - Teoriškai tai įmanoma. Taip?
Ar kratos metu radote ką nors, kas paaiškintų,
kodėl Trambalas norėjo nužudyti Marnsą ir Džens?
- Ne. Dar ne. Aš... - Ne. Kiek visi žinome,
Marnsas ir Džens mirė dėl širdies bėdų, po ilgos kelionės per Sailą.
Bet koks tolimesnis tyrimas gali atskleisti tiesą
ir destabilizuoti padėtį.
Žinau, kad ne visi tuo tiki,
bet kai kurių paslapčių geriau...
neįminti.
Pone Simsai.
Ačiū, kad nepasakei jiems apie mane ir Džordžą.
Ar tu padėjai tą relikviją, kad aš ją surasčiau?
Per tave galėjau sėsti į kalėjimą arba netgi būti išsiųstas valyti.
Nebūčiau leidusi, kad taip nutiktų.
Ištarei mano vardą vos tik jie užsipuolė tave.
Džuljeta, aš turiu šeimą. Žmoną, kūdikį.
Suprantu, kad turėti pavaduotoją, kuris tarnauja Teismynui
ir paraidžiui laikosi Pakto, nėra labai smagu.
Tačiau turi būti atvira su manimi.
Nes nuo to priklauso ne tik tavo, bet ir mano gyvenimas.
Pasistengsiu.
- Pasistengsi? - Taip. Tiek galiu padaryti.
Džuljeta, esi Sailo šerifė
ir negali būti atvira su manimi?
Velnias, gal judu su tuo Džordžu tikrai puikiai vienas kitam tikote.
- Nori atvirumo? - Taip.
Tau dreba rankos. Tave kankina skausmas.
Šerife...
Stresinėje situacijoje taip stipriai sugniauži kumščius,
jog stebiuosi, kad nesusilaužai pirštų.
Tau - Sindromas.
Ir tu jį slepi. Taigi, pavaduotojau, gyvenantis pagal Paktą,
tu žinai, jog tą slėpti yra nusikaltimas.
- Žinau. - Ir, pasak Pakto,
tu negali dirbti valdžios organuose,
turėti ginklą,
sulaikyti nusikaltėlius ir netgi būti pavaduotoju šiame skyriuje.
Yra būdas su tuo susitvarkyti.
Bet tu renkiesi ne tą kelią.
- Sakei, kad esu nesąžininga. - Ne.
- Ne? - Ne.
Tik paprašiau, kad būtum atvira su manimi, ir jei nebūsi,
perspėti mane, o ne pakišti mane.
Visi sakydavo, kad Holstonas su Marnsu buvo puiki komanda,
nes jie rūpinosi vienas kitu.
Pažiūrėk, kuo viskas baigėsi.
Labanakt, šerife.
Šūdas.
- Labas. Su Atleidimo diena. - Labas.
Su Atleidimo diena, pavaduotojau.
Kaip tavo diena?
Būna ir geresnių.
Šiąnakt nėra šviesų?
Žinai, vaikystėje mama man sakydavo,
kad nedera nurašyti visos dienos, net vėlai vakare, nes...
Ji sakė, kad diena gali staiga nušvisti, jei nusišypsosi.
Lukai, tu nesi turėjęs merginos, tiesa?
Tūkstančius.
Nė vienos.
Daugybę.
Kas antrame lygyje turiu po merginą.
Štai. Matai?
Ką matau?
Šypsena. Ką ir sakė mano mama.
Šypsojausi ne dėl tavęs. Šaipiausi iš tavęs.
Vis tiek pasidžiaugsiu.
Šįvakar neturi savo lentelės.
Mano aukšto kavinės darbuotoja man pasakė,
kad šįvakar bus debesuota, tad aš...
Vis tiek atėjai?
Taip, atėjau norėdamas susitikti su tavimi.
Nieko sau, siaubas.
- Tikrai. - Juk užkabinau.
Negalvojau, kad gali būti dar blogiau, bet padarei.
Bet tu vis dar šypsaisi, tad nesvarbu.
Gerai, aš... Sėkmės.
Pasimatysime rytoj, šerife?
Mielasis?
Kas čia?
Dievulėliau.
Taip.
- Labas. - Labas.
Tik pažiūrėk.
Kaip praėjo diena? Tėvelis tave myli.
Viskas gerai? Tavo rankos.
- Taip, viskas gerai. - Prisėsk.
- Mielasis, prisėsk. - Gerai.
Taip.
Nusirenk marškinius. Suvalgei tą imbiero šaknį, kurią tau padaviau?
Negalėjau.
Visą dieną nebuvau vienas.
Ji tave visą dieną vedžiojosi prie šono?
Pagaliau ėmė tavimi pasitikėti?
Nemanau, kad ji apskritai kuo nors pasitiki.
Ateis laikas. Jai pasisekė, kad dirbi su ja.
Mieloji, tu dar nepastebėjai?
Ko?
Kler nepasireiškė simptomai?
Žinai, kad taip nebūna.
Tai, jog tu sergi, nereiškia, kad ir ji sirgs.
Bet man neramu.
Suprantu.
Bet dabar galvokime, kaip padėti tau,
kad galėtum pamiegoti.
Kete.
- Mielasis, tau nereikia... - Esu labai dėkingas tau ir Kler.
Neįsivaizduoju, kaip gyvenčiau Saile, jei būčiau vienas.
Džordžai?
Ir koks tas svarbus klausimas?
Jų daug.
Kas lauke?
Kas yra toliau nei mato kamera?
Kodėl mes čia?
Kiek laiko jau esame čia?
Kiek laiko mums liko?
Bet koks svarbiausias klausimas?
Kas, jei viskas, ką laikei tiesa,
viskas, ką tau sakė mylimi žmonės...
buvo didžiulis melas?
Volk?
Labas, jau vėlu.
Taip, kaip tylu.
Metas grįžti namo.
Tikrai?
Taip. Iš ryto padarysiu tai, ką sakei.
Atiduosiu ženklelį ir atsistatydinsiu.
Tai išsiaiškinai, kas nutiko?
Ne, ir man nusispjaut.
Paaiškėjo, kad žmogus, dėl ko tai dariau, nebuvo vertas tos kelionės, tad...
Tai išėjai iš čia ir lipai į viršų dėl jo
ar dėl to, kad taip buvo teisinga pasielgti?
Po galais, žmogus negyvas. Jis neprašė tavęs ten eiti.
Tai tik... laiko švaistymas
Laiko?
Tu nesuvoki laiko.
Manai, kad suvoki, bet ne.
Nes ateityje tavęs laukia visko daugiau, nei buvo praeity.
Laikas tau tėra idėja.
Man tai yra metai, kuriuos praleidau užsidariusi su savo prisiminimais.
Visi tavo draugai ir mylimieji yra kažkur ten,
kitoje pusėje.
Galėsi man pasakoti apie laiką,
kai neprisiversi išeiti pro duris.
Kai sekundės pavirs metais.
Jis nebuvo toks žmogus, kokiu jį laikiau.
O koks žmogus esi tu?
Žmogus, kurį mylėjai, buvo nužudytas,
ir dabar tu sakai, kad aiškindamasi, kodėl, tik švaistysi laiką?
Matai, nežinau, kas nutiko,
bet kai išėjai iš čia, meilė vedė tave teisingu keliu.
O dabar pyktis verčia tave pasiduoti?
Baimė tą patį padarė su manimi.
Ir tai tikrai laiko švaistymas.
Gali grįžti pas mane.
Arba gali likti ten,
susidoroti su sunkumais ir užbaigti darbą.
Rinktis tau.
Šįkart pakalbėsi su manimi atvirai.
O prieš tai nekalbėjau?
Tu esi tas slaptas informatorius, įskundęs Džordžą.
Tu pasakei Teismynui apie standųjį diską.
Tai per tave Džordžas dabar negyvas. Regina!
- Duok man sekundėlę. - Sekundėlę?
Ateini pas mane
- ir apkaltini išdavyste. - Tu išdavei Džordžą Teismynui.
- Ne, ne jiems. - Ne?
Teismynas buvo atėjęs dieną. Paklausinėjo paprastų dalykų.
Bet tas, kuris žino viską, ateina naktį.
Ką? Ką čia paistai...
Vieną naktį prabudau ir pamačiau vyrą savo miegamajame.
Nieko dorai neįžiūrėjau. Lempa buvo išjungta.
Jis liepė man nejudėti.
Liepė viską jam papasakoti.
- išduoti visus, ne tik Džordžą. - Regina, ką tu...
Jei neatsakydavau, jis pagrasindavo nužudyti du mano mylimus žmones.
Po du žmones į kiekvieną klausimą. Mano draugus, šeimą.
Jei išeidavau iš buto,
jis ateidavo naktį, atsistodavo lovos gale tamsoje
ir išvardindavo vardus žmonių, su kuriais tą dieną kalbėjausi.
Visus, su kuriais kalbėjausi.
Jei pas mane ateidavo svečių...
Žiūrėk, uždėjau juos, kad slopintų garsą. Nežinau, ar jie veikia.
- Jis galbūt girdi kiekvieną žodį. - Kas tas „jis“?
Regina, apie ką kalbi?
Jie žino, kaip iki tavęs prisikasti. Žino, ko tu bijai.
Mano motina...
už kiekvieną vardą, kurį jam pasakydavau, mano motinai netekdavo dirbti kasyklose.
Tad taip, aš išdaviau visus relikvijų prekiautojus, kuriuos pažinojau.
Todėl Kenedis pasakė man tavo vardą. Nes jis žinojo, kad Teismynas jį jau žino.
Tikėkimės, visi žino, tad dabar jau atstos.
- Bet jei tau rūpėjo Džordžas... - Jam rūpėjo tik jis pats.
Ei, Džordžas buvo nužudytas tik todėl, kad išdavei jo vardą.
Jis buvo nužudytas, nes neatidavė standžiojo disko.
Suknistas standusis diskas.
- Regina, kas buvo tame diske? - Neklausk.
Kas buvo tame diske?
Nemačiau.
Aš jam niekad išties nerūpėjau.
Jis pasinaudojo manimi.
Galbūt taip pat pasielgė ir su tavimi,
apsimetė, jog myli, kad gautų tai, ko jam reikia.
Aš jam nieko nedaviau.
Tuomet jis atidavė savo motinos daiktą.
Vienintelį jos daiktą, kurį jis turėjo.
Ką jis tau atidavė?
Tie daiktai, visi tie dalykai, visa...
tai.
Dėl jų aš nieko nebeturiu.
Nė vieno žmogaus.
Aš, neabejoju, kad standusis diskas buvo sunaikintas,
tad nemanau, kad jie toliau prie tavęs kabinėsis.
Aš irgi nebe, tad...
Ei...
ką Džordžas atidavė už standųjį diską?
Sakei, kad kažką tau davė.
Ką?
Viską.
Nemanau, kad jie žino.
Jie nuolat rengia kratas mano bute.
Pažiūri po kilimėliu, bet tik numeta tą prakeiktą daiktą į šoną.
Kas tai?
Tai - dovana nuo Džordžo motinos, kurią jam atidavė jo teta Glorija.
Ją perduoda iš kartos į kartą.
Ji išliko iš laikų prieš sukilimą?
Prieš Sailą. Kol dar nebuvo priežasčių meluoti.
Kai pamatysi tai, ką pamatysi, nieko garsiai nesakyk.
Neleisk, kad jie išgirstų.
Nes tai tave nužudys.
NUOSTABŪS NUOTYKIAI DŽORDŽIJOJE KELIONĖS VADOVAS VAIKAMS
GLORIJA - ANA - DŽORDŽAS
„CHATTAHOOCHEE“ NACIONALINIS PARKAS KETURI NUOSTABŪS FAKTAI
Turi jį pažadinti.
Bet dabar - naktis.
Žinau, bet jis turi tą pamatyti.
Dabar.
Išvertė Akvilė Katilienė