Да се състезаваме!
Мамо, докъде стига? - До безкрая.
Глория.
Не.
Трябва да се върна.
Секунда.
Къде е?
Къде е водата?
Тук е.
Пропуснахме доза.
Нищо страшно.
Трябва да ги намеря.
Спокойно.
Нищо ти няма.
ПРИКЛЮЧЕНИЯ В ДЖОРДЖИЯ
ГЛОРИЯ - АН - ДЖОРДЖ
РАЗПИТАН: ХИЛДЕБРАНТ, ГЛОРИЯ
МЯСТО: НИВО 17, АП. 27
Взема я със себе си.
Да изпратим ли някого?
Не. Оставете я.
Сигурен ли сте? - Продължавайте да я следите.
ПО ПОРЕДИЦАТА НА ХЮ ХАУИ
ГЛОРИЯ ХИЛДЕБРАНТ
ХОСПИТАЛИЗИРАНА
Здравей.
Как е бебето?
Добре е.
Имаш съобщения.
Първото е извинение от Поддръжка. - За какво?
Счупили са вазата ти и са я взели за поправка.
Защо са влизали вкъщи?
Не знам как е дълбоко долу,
но тук не разпитваме хората от Поддръжка, ако искаме тоалетната да работи.
В Механичния сами поправяме всичко.
Излизам за малко. - И няма да ми кажеш къде отиваш.
Да свърша нещо на средните нива.
Има второ съобщение.
"Кметът Холанд иска среща с шериф Никълс рано сутринта. Потвърдете."
Потвърди. - Ще му пиша, че отиваш при него.
Пиши, че ще е по-късно.
Ще отсвириш кмета ден след празника при цялото напрежение в силоза.
Не се тревожа за кмета. Можеш да ме заместиш за няколко часа.
Каринс до Билингс. Чуваш ли ме?
Отговори.
Билингс слуша.
ХОСПИС
Какво обичате? - Търся Глория Хилдебрант.
Тук ли е? - Съжалявам.
Нямам право да дам тази информация.
Защо?
Не съм упълномощена. - Ясно. Виждате ли това?
Един момент.
Това ми дава право да знам, нали?
Тук ли е, или не е? - Тук е, шерифе.
Чудесно. Искам да я разпитам.
Ще ви заведа при нея, но бъдете подготвена.
За какво?
Може да не чуете очакваните отговори.
Глория, имаш посетител.
Аз съм шериф Никълс.
Намерих ги.
Страда от халюцинации. Симптом са на съдовата деменция.
Там, където ги оставих - край водата.
Каква вода?
Не я напрягайте.
Водата, за която не искат да знаем.
Разстройва се, говори несвързано.
Стараем се да е спокойна.
Искам да я изведа.
Глория, какво ще кажеш? Ще се разходиш ли с мен?
Забранено й е да напуска отделението.
Ще й уредя разрешение. - Не можете.
Съдия Медоус нареди да стои тук.
Ако няма друго, вървете си.
Искам да съобщя за престъпление.
Съпругът ми забрави обяда си. - Ще наредя да го арестуват.
Боже.
Здравей.
Как си? - По-добре.
Нямаше нужда да идваш. - Исках да й покажа колко важен е татко й.
Не е особено впечатлена. - Стига ми да не плаче.
Исках да се запозная с шерифа. Къде е? - Да, и аз се питам същото.
Няма значение.
Ще си взема почивка. Кафе?
Иска ли питане?
Хайде.
Ще бъда в кафетерията.
Търся шерифа.
Няма я. - Спешно е.
Билингс до шерифа. Чуваш ли ме?
Госпожо? Госпожо!
Казах ви.
Няма я. - Къде е?
Ако искате среща със съдийката, запишете си час.
Няма нужда, аз съм шерифът.
Такъв е протоколът.
Не ми пука за протокола. Добре, щом я няма, ще почакам.
Губите си времето. - Не е твой проблем, нали?
Настинала е и е вкъщи.
Кога ще дойде? - Когато оздравее.
Всички пом.-шерифи на ниво 26. Извинете.
Обезумели са. - Ще се погрижим.
Шериф Никълс, ако ме чуваш, ела на ниво 26.
По дяволите.
Съжалявам. Извинете!
Шерифска служба. Направете път!
Къде е шерифът? - Не знам.
Извинете. Шерифска служба.
Шерифска служба. Извинете. - Направете път!
Опитвам се да мина! Шерифска служба!
Шерифска служба. Извинете!
Шерифска служба!
Какво става? - Появи се.
Къде беше? - Какво става?
Ако радиото ти работеше, щеше да знаеш.
Снощи са разбили бара на ниво 26. - Кой?
Група пияни от средните. Собственикът отказал да ги обслужи.
Днес намерил разруха, действал на своя глава.
Докато стигнем, бяха готови да се избият.
Хората са уплашени и ядосани, нуждаят се от шерифа си.
Билингс. - Не съм приключил.
В допълнение към лакътя в лицето,
трябваше да те покрия пред кмета, който дойде да те търси.
Излъгах заради теб.
Съжалявам. - Късно е за това.
Настоявам за обяснение.
Обоснови се защо загърбваш задълженията си и петниш значката.
В противен случай... - Уилкинс е убит.
Какво?
Също както бяха убити Джанс, Марнс и Тръмбъл.
Тръмбъл? Ти каза на съдийката, че е скочил.
Да, това искаше да чуе.
Искаш да съм откровена ли?
Изобщо не съм наясно какво правя.
Поех поста заради Джордж.
Но досега разбрах само, че мъжът, когото обичах,
ме е лъгал и използвал.
Но държа да знам защо е убит.
Смъртта му е свързана с тази на Джанс, Марнс,
с излизането на Холстън и с това на жена му по-рано.
Искаш да си затварям очите,
докато разследваш четири убийства и две чистения?
Да!
Случаят "Уилкинс" бе приключен.
Докато...
не открихме негова реликва в дома на Тръмбъл,
което е свързано с по-мащабното ни издирване на реликви.
Това на практика отваря пътя към повторно разследване на случая на Джордж.
Благодаря.
Благодари на Пакта.
Обещай да отидеш при кмета.
Ще отида. Утре сутринта.
Прибирай се. Изглеждаш ужасно.
Само още нещо.
Знаеш ли адреса на Медоус?
Бих попитал защо ти е, но подозирам, че отново трябва да си затворя очите.
Петнайсето ниво. "Мениджърс Роу".
Ако целиш благоразположението й, сутрин й носят закуска.
Обича бекон с яйца.
На идване видях светлините в небето. Вече ги няма.
Не, там са. Но се крият.
Май не си падаш по гъби.
Живеем под земята, но не сме длъжни да ядем плесени.
На мен ми харесват.
Имаме различни вкусове.
Какво правиш, когато не си тук? - Занимавам се със системен анализ.
В Информационния ли си?
Каквито и проблеми да имаш с компютрите, не са по моя вина.
Познаваше ли Холанд, преди да стане кмет?
Чак да съм го познавал...
Веднъж ми чете конско
по протокола за изключване на тостер в стаята за отдих.
Типично в негов стил.
Ето ги, виж! - Къде?
Виждаш ли?
Мисля, че е отбелязаната тук,
което значи, че има още една ето там.
Чудно откога ли са там.
Сякаш винаги са съществували, още когато хората са живеели вън.
И аз съм се питал.
Забелязвал ли си нещо друго? Освен светлинките?
Какво друго? - Което да ти подскаже какво е имало там.
Не.
Но веднъж се случи нещо.
Видях една светлинка да пресича небето. После изчезна.
Извинявай. - Стига.
Реших, че думите ми вчера... - Няма нищо. Аз не трябваше да...
Ще си вървя.
Не, недей.
КОСМИЧЕСКИ ЦЕНТЪР
Имаме проблем.
Слушам ви.
Заплашиха ме.
Какво?! - Не е това.
Веднага ще назнача охрана.
Знам, че не ти е присъщо,
но трябва да ме изслушаш.
Седни.
Онзи ден, след като Симс те обвини, че си подхвърлила улики,
ме осведомиха, че Медоус не е във възторг, че съм се намесил в твоя полза.
Беше изпратила Симс да ме предупреди, че ако отново сложа прът в колелата й,
ще се възползва от вратичка в Пакта, за да ме отстрани.
Още преди години реших, че няма да се изпречвам на пътя й.
За да си пазите стола. - Разбира се.
Работата ми в Информационния отдел не е каква да е.
Знам, убедена си, че генераторът е това, което крепи силоза.
И е така. Без мощност няма да има нищо. - Въпросът е как се използва тя.
За напояване на реколта, пренос на данни, циркулация на въздуха.
Тези невидими функции се управляват от сървърите на Информационния.
Ако тези сървъри попаднат у когото не трябва,
какво произвежда генераторът няма да има значение.
Мислите ли, че Медоус би заграбила сървърите?
Не искам да чакам да разбера.
Трябва да намерим средство да я държим настрани,
да не й позволим да ни се меси.
Има нещо, което разследвам в момента.
Какво?
Пактът забранява да обсъждам текущи разследвания.
Говориш като Билингс. - Не е лош човек.
Той е твой заместник.
Каквото и да правиш,
дано постигнеш целта си, преди Медоус да те разкара.
Когато това стане, нито аз, нито ти ще можем да я спрем.
Остави я, Карл. - Не е Карл.
Шерифът е. Нося ви закуската. - Оставете я и си вървете.
Искам да ви питам нещо. - Болна съм.
Единият ми въпрос е за практиката ви да затваряте граждани
и да ги тъпчете насила с лекарства.
Не очаквах посетители. Болна съм.
Да, и секретарката ви го каза.
Но това не ви възпря да нахълтвате и да смущавате почивката ми.
Няма да е за дълго.
Само кажете защо държите Глория Хилдебрант в Медицинския сектор.
Кого? - Консултантката по плодовитост.
А, тя ли?
За нейно добро.
Дрогирате я, защото била казала на Алисън нещо, заради което тя е излязла.
Как ви хрумват такива неща? - Има ги в досието й.
Казала е на Алисън, че силозът не иска такива като нея да раждат.
Искам да говоря с Глория. - Защо?
Разследваме реликвите.
От години я следите. Реших, че може би знае нещо.
Не ви бива да лъжете. - Позволете да се видя с нея и изчезвам.
Не ви спирам. - Мозъкът й е отровен от лекарства.
Деменцията й е истинска колкото вашата простуда.
Значи не ви стига, че сте шериф, длъжност, за която нямате качества,
а станахте и лекар? - Искате друг шериф. Аз искам Глория.
Отменете заповедта за лечението й и до края на седмицата ще напусна.
Вървете си, преди да съм повикала охранителите от Правния.
Не ме плашете със Симс. Предложението ми ви устройва.
Нека изкарам Глория от сектора за няколко часа
и после се връщам в Механичния.
Невъзможно. - Защо? Отменете заповедта.
Не мога.
Вие сте съдията!
Казах, че не мога. И с нищо не мога да променя този факт.
Трябва да престанете да ровите.
След като разбера каквото искам.
Няма да ви позволят. - Кой няма да ми позволи?
Кои са те?
Така ли ставало?
Жилището, реликвите...
Купувате си ги с мълчание.
Нищо чудно, че се скатавате и "боледувате".
Не знаете нищо за мен.
А сега се махайте!
Спри тук.
Никълс е посетила Хилдебрант в сектора?
Вчера. - Да видя.
Откога са там?
Вчера бяха там. - Защо не знам?
Съжалявам. Ще пратим човек.
Жулиета?
Ще влезеш ли?
Прехвърлиха ме тук след...
Малко е, но се прибирам само да спя.
Толкова пъти съм си представял какво ще ти кажа,
ако се върнеш.
Но ето те, а не знам откъде да започна. - За друго идвам.
Ще те помоля за една услуга и си тръгвам.
Не искам това.
На дългосрочно лечение е пациентка.
Искам да я изведа от сектора за час-два с твоя помощ.
Но това е... Чакай.
Тъпчат я с лекарства, а искам ефектът им да спре, за да я разпитам.
Не бива да говориш така.
Много е опасно. Не мога.
Да, трябваше да се сетя, че няма да ми помогнеш.
Почакай.
Извинете, докторе. Не ви чух.
Дойдох да претърся аптечката ви.
Ще разпишете инвентарния лист. - Две аспиринчета!
Мислех, че ще изтърпя, но главоболието не се дава.
Тъкмо си тръгвах. Вземете си каквото искате.
Благодаря.
ЛОРАЗЕПАМ
Глория, чуваш ли ме?
Ще те заведа на разходка.
Искаш ли да видиш родилното?
Бебенца.
Някой видя ли те? - Едва ли.
В безопасност сме. Не знам защо, но тук не подслушват.
Глория? Помниш ли ме? Аз съм шерифът. Вчера идвах.
На седативи е. - Знам, казах ти.
Ще минат пет-шест часа, докато престанат да действат.
Трябва да я върнем преди нощната смяна.
Знам, че си ядосана. Да се успокоим и да помислим.
От петгодишна знам, че не действа.
Все нещо може да се направи. Да й дадем кафе?
Студен душ? Какво помага?
Тя не е машина с копчета. - Няма ли поне да опиташ?
Може да й дам нещо с обратно действие. - Защо не каза по-рано?
Невинаги става.
Може да има странични ефекти.
Те я дрогират постоянно. Трябва да разбера защо.
Моля те, направи го.
Добре. Ще донеса някои неща.
Глория, чуваш ли ме?
Какво става?
От това се боях.
Какво й е? - Има пристъп.
Жулиета, помагай.
Спокойно, знаеш какво да правиш. - Да, добре.
И едно. И две.
И три.
И четири. И пет.
И шест. И седем.
И осем. И девет.
Десет.
Единайсет. Дванайсет.
Успокоява се.
Добре ли е?
Ти как си?
Добре. Добре съм.
Не бива да я будим.
Ще почакаш.
ПОДДРЪЖКА
Изгубихме шерифа. Последно отиваше към Медицинския.
Мислехме, че се връща при старицата, но е отишла някъде, където няма камери.
Няма как да знае. - Или е на мъртва точка.
Къде в сектора има такива места?
От години използваме камери от там. Последните смениха счупените на ниво 52.
Гледаме да покриваме основните зони.
Но никой от вас не знае къде може да е тя, така ли? Никой?
Хващайте скицата и започвайте проверка стая по стая.
Какво?
Значката ти отива.
Дъщеря ми е шериф!
Да, но няма да е задълго.
Защо правиш всичко това? - Защо да ти обяснявам?
Имам нужда от кафе.
Ти искаш ли? - Не, благодаря.
Къде съм?
Глория?
В родилно отделение сме.
Защо? - Аз съм шерифът.
Доведох те тук, защото искам да поговорим.
Не сте шериф. Той...
Беше преди - Холстън Бекър.
Той отиде навън три години след като жена му излезе да чисти.
Говорила си с нея за раждане.
Стари неща са, но трябва да си спомниш.
Двете говорихте ли за нещо друго?
Как е тя?
Още не е на себе си. А аз нямам време.
Глория? Глория.
Аз съм д-р Никълс. Ще те преслушам.
Никълс. Никълс.
Знам кой си. Знам те.
Какво искаш? - Спокойно, това е баща ми.
Ще ти помогне. - Работи за тях.
Какво говори? - Той беше.
Той ми беше лекар. - Какво говори?
Твоя пациентка ли е била? - Ти. Ти беше!
Отговори ми. - Той беше.
Било е преди 40 г.
Той ми попречи да имам дете. - Вярно ли е?
Ти беше!
Вече си спомням. - Разстройваш я.
Не аз й причиних това! - Махни се. Излез оттук.
Глория. Погледни ме. - Не, не!
Няма го. Махна се.
Как така е работил за тях? - Не искам да съм тук.
Спокойно.
Чуй ме. Те ти причиняват всичко това.
Дрогират те, за да забравиш.
Искам да забравя! И да се махна оттук! Не ти вярвам.
Позната ти е, нали?
Боже.
Откъде я взе? - Беше на един мой познат. Джордж.
Ти си му я дала.
Малкият Джордж?
Дадох я на майка му, не на него.
Забравих й името. - Спокойно.
Тя беше една от нас. - Кои "вас"?
Не те познавам, не знам какво искаш.
Чувала ли си за Пазителите на огъня?
Не.
Защото ни заличиха.
Кой? - Силозът. Опитват се още от бунта.
Сипаха нещо във водата, за да забравим. - Какво?
Искаха да заличат миналото и всеки, който го пази.
Не разбирам. Кои са били Пазителите на огъня?
Хората, които се съпротивляваха и пазеха вещи като тази книга,
за да не забравят.
Ти си една от тях ли? - Бях.
Докато не угасиха искрата.
Каза, че баща ми ти е попречил да имаш дете.
Искаха да измрем. - Какво?!
Залъгваха ни, че имаме шанс за семейство, но изобщо не беше така.
Чакай. Лекарите знаели ли са за това?
Как иначе!
Казваха, че махат капсулите против забременяване.
Но лъжеха.
И аз разбрах. Като не успяхме и втория път.
Съпругът ми Хенри не беше от Пазителите.
Безумно искаше да има дете.
Знаех, че с мен няма шанс,
но и че няма да ме напусне, ако разбере, затова го отблъснах.
После го срещнах веднъж, вече с децата му.
Престори се, че не ме познава.
Разбирах какво са ни отнели и не издържах повече.
Предадох най-ценната си реликва
на последния Пазител на огъня.
Майката на Джордж ли?
Да, казваше се Ан и почина скоро след това.
Горкото й момченце си нямаше никого.
Кога го видя за последно?
Да ти е казвал нещо за харддиск?
Наглеждах го, докато беше малък, но с годините изгубих контакт с него.
Как е той?
Кога?
Миналата година.
Падна от стълбите. Не е било нещастен случай.
Това място е...
Може да ме дрогират, но поне мога да избягам.
Виж това! Само да го намеря.
Водата.
Наричали са я "океан".
Колко пъти си представях, че съм там!
Но никога няма да узная какъв е звукът му или на какво мирише.
Нека го подържа.
Добре.
Здравей!
Здравей.
Ти си дъщеря на Хана Никълс.
Да, познаваше ли я?
Ан я споменаваше.
Майката на Джордж е познавала моята? - Помагаше й за нещо.
Не си спомням за какво. Някакъв уред за увеличение.
Така и не можах да си обясня
как са допуснали жена като Хана Никълс да има деца.
Тя била ли е от Пазителите?
Носеше в себе си същото любопитство.
То е единственото нещо, което никога няма да изкоренят от нас.
Като чух какво я е сполетяло...
Все едно загубихме един от нашите.
Тя как е? - Връщам я.
Опасно е за теб.
Точно от теб не искам да слушам за безопасност.
Не бих те изложил на риск. - Лъгал си пациентките си,
че махаш капсулите им?
Нямах избор.
Щом исках да помагам на хората...
Помощ? Помагаш само на онези, които заличават гена им.
Разбери, никога не са ми обяснявали нищо.
Казаха ми само,
че е нужно за дългосрочното ни оцеляване и предпазване от генетични болести.
Но защо да лъжеш хората?
Да им даваш напразни надежди?
Замислял ли си се изобщо?
Разбира се.
Винаги съм се питал дали не наказват избраните.
Но си приемал каквото ти кажат?
Питаш ли твърде много, има последици.
И двамата го знаем.
Мислиш, че съм предал майка ти. - Недей.
Не само нея си предал.
Засякох я.
Какво става? Как е тя?
Мой подчинен я намерил да броди из стълбището.
Нали не се била върнала при Хилдебрант?
Не беше. - А как ще обясниш това?
Не знам. - Разберете къде са били. Веднага!
И не ги изпускайте.
Шерифе, кълна се...
Ще я заведа до стаята й и ще докладвам.
Спри, искам да походя.
Добре.
Добре ли си? - Мисля, че да.
Може ли да я погледна още веднъж? - Сега.
Пази я! - Добре.
Цветята ми ги няма.
Сега си спомням. Шериф Холстън беше тук.
Кога? - Не знам.
Неотдавна. Не съм сигурна.
Донесе цветя и ги постави там.
Пред огледалото ли? - Да.
ОЩЕ ЦВЕТЯ ПРЕД ОГЛЕДАЛОТО
Това е ново. - Може би те е насочил към него?
Не знам какво е.
Сигурно ни виждат през огледалото.
Затова Холстън е сложил цветя. - Какво?
Имат устройства като сензорите отвън, и мисля, че ни наблюдават.
Помниш ли нещо друго от идването му? Да е казал нещо?
Не, не се застоя дълго.
Повечето време правеше нещо по вентилацията.
Закри камерата.
Какво прави?
Лошото е, че имаме само звук. - Не.
Лошото е, че тя знае за камерите.
Какво има, какво откри?
Пращайте отряда. Веднага!
Тръгвам, ще дойдат.
Ти си последната Пазителка на огъня. - Не.
Не си го искала и не е честно, но ето че се случи и ти продължаваш.
Не! - Ако не успееш, истината ще умре.
Трябва да вървя.
Какво би искала майка ти?
Де да можех да я попитам! - Не можеш.
Но знаеш ли защо тя се самоуби?
Къде е тя?
Превод на субтитрите Анна Делчева