Es pirmais.
Mammīt, cik liela tā ir?
Bezgalīga.
Glorija!
Nē.
Man jāatgriežas.
Tūlīt.
Kur...
Kur ir ūdens?
Tepat.
Jūs izlaidāt devu.
Tas arī viss.
Man viņi jāatrod.
Viss kārtībā.
Viss ir labi.
PĀRSTEIDZOŠIE PIEDZĪVOJUMI DŽORDŽIJĀ
GLORIJA - ANNA - DŽORDŽS
INTERVĒTĀ PERSONA: HILDEBRANDTA GLORIJA
INTERVIJAS VIETA: 17. ST., 27. DZ.
Viņa to paņēma līdzi.
Vai mums kādu nosūtīt?
Nē. Nevajag.
Tiešām?
Turpiniet viņai sekot!
PAMATĀ - HJŪ HAUIJA GRĀMATU SĒRIJA SILO
HILDEBRANDTA GLORIJA
ILGTERMIŅA APRŪPĒ
Labrīt!
Kā klājas mazulītei?
Labi.
Tev ir ziņojumi.
Pirmais - atvainošanās no apkopes.
Par ko?
Viņi esot saplēsuši tavu vāzi un aiznesuši salabot.
Kāpēc viņi vispār šeit bija?
Nezinu, kā viss notiek apakšstāvos,
bet šeit mēs neuzdodam jautājumus par apkopes darbu,
ja negribam nestrādājošu tualeti.
Mehānikas daļā mēs visu salabojam paši.
Es uz brīdi iziešu.
Un tu man neteiksi, uz kurieni.
Man kaut kas ir jānokārto vidusstāvos.
Ir vēl viena ziņa.
"Mērs Holands pieprasa tikšanos ar šerifi Nikolsu nekavējoties šorīt.
Apstipriniet saņemšanu."
- Apstiprini! - Tad es viņam pateikšu, ka esi ceļā.
Pasaki viņam, ka man tikšanās jāpārceļ.
Tu atteiksi mēram dienu pēc svētkiem, kad Šahtā visi joprojām ir uzvilkušies.
Es nesatraucos par mēru, un par to, ka uz pāris stundām paliksi par galveno.
Karinsa Bilingsam. Vai dzirdi?
Tev jāatbild.
Bilingss.
ILGTERMIŅA APRŪPE
- Varu kā palīdzēt? - Jā, es meklēju Gloriju Hildebrandtu.
- Viņa te ir? - Atvainojiet!
Neesmu pilnvarota sniegt tādu informāciju.
Jūs... Kāpēc?
- Kā teicu: neesmu pilnvarota. - Pilnvarota. Jā. Vai redzat šo? Šis...
Pag, acumirkli!
Šis mani pilnvaro zināt, vai ne?
- Tad viņa te ir vai nav? - Viņa ir, šerife.
Lieliski. Gribu viņai šo to pajautāt.
Es jūs aizvedīšu, bet esiet gatava.
Kam?
Iespējams, jūs nesaņemsiet cerētās atbildes.
Glorija, tev ir ciemiņš.
Glorija, esmu šerife Nikolsa.
Es viņus atradu.
Viņa cieš no halucinācijām.
Tie ir slimības simptomi. Progresējoša vaskulārā demence.
Turpat, kur viņus atstāju, - pie ūdens.
Kas tas par ūdeni?
Labāk viņu netraucēt.
Ūdens, par kuru viņi negrib, lai zinām.
Viņa satraucas, runā nesakarīgi.
- Pag! - Gādājam, lai viņai ir ērti.
Gribu izvest viņu pastaigā.
Glorija, vai tu gribētu? Doties pastaigā kopā ar mani?
Nē, tas nav iespējams. Viņa nedrīkst atstāt palātu.
- Es to nokārtošu, labi? - Jūs nevarat.
- Ir pavēle viņu turēt šeit. - Kurš to deva?
Tiesnese Medovsa.
Ja tas ir viss, domāju, ka jums jādodas prom.
Šerifes vietniek, gribu ziņot par noziegumu.
Mans vīrs šorīt aizmirsa pusdienas.
Gādāšu, lai viņu arestē, kundze.
Ak dievs!
Ai, bāc!
Ei!
- Kā tu jūties? - Labāk.
Tev nevajadzēja kāpt te augšā.
Gribēju viņai parādīt, cik tētis ir svarīgs.
-Šķiet, viņai vienalga. - Galvenais, ka neraud.
Cerēju iepazīties ar šerifi. Kur viņa ir?
Jā. Esmu tādā pašā neziņā.
Lai nu paliek!
Man noderētu pārtraukums. Gribi kafiju?
Vienmēr.
Ejam!
Būšu kafetērijā, ja mani vajadzēs.
Man vajag šerifi.
- Viņas nav. -Ārkārtēja situācija.
Bilingss šerifei. Vai dzirdi? Bilingss šerifei...
Kundze!
Kundze, es jums teicu.
- Es jums teicu, ka viņas tur nav. - Tad kur viņa ir?
Kā jau teicu: ja gribat satikt tiesnesi, pieprasiet tikšanos.
Man tas nav jādara. Esmu šerife.
Pieteikšanās ir daļa no protokola, kas...
Man nospļauties par protokolu.
Labi? Ja viņas te nav, es pagaidīšu.
- Jūs velti tērēsiet laiku. - Tā nav jūsu problēma, vai ne?
Viņa ir mājās, saaukstējusies.
Kad būs atpakaļ?
Kad jutīsies labāk.
Visi kārtībsargi uz 26. stāvu. Visi...
Atvainojiet!
Viņi trako.
- Mēs tiekam galā. - Kā tad!
Šerife Nikolsa, ja tu mani dzirdi, steidzies uz 26. stāvu.
Nolādēts!
Atvainojiet! Piedodiet!
Šerifa departaments. Palaidiet! Malā! Šerifa departaments.
- Kur, pie velna, ir šerife? - Nezinu.
Ei, atvainojiet! Šerifa departaments.
-Šerifa departaments. Atvainojiet! - Palaidiet!
Man jātiek garām. Šerifa departaments.
Šerifa departaments. Atvainojiet! Atvainojiet!
Ei! Šerifa departaments.
- Kas notiek? - Te tu esi.
- Kur tu biji? - Kas notiek?
Tu zinātu, ja nebūtu izslēgusi rāciju.
Velns! Es...
- Vakarnakt izdemolēja 26. stāva bāru. - Kas to izdarīja?
Saimnieks saka: grupa no vidusstāviem.
Vakar rupji uzvedušies. Viņš pārtraucis apkalpot.
Šorīt ierodoties viņš izdarīja pārsteidzīgus secinājumus.
Kad mēs tur nokļuvām, viss stāvs jau bija gatavs cits citu saplosīt.
Cilvēki ir nobijušies un dusmīgi, un viņiem vajag šerifi.
- Bilings! - Es neesmu beidzis.
Bez tā, ka dabūju ar elkoni pa seju,
man nācās tevi piesegt, kad mērs jautāja, kāpēc tu neieradies.
Es tevis dēļ meloju.
- Labi. Es atvainojos. - Tas ir noiets etaps.
Tev tagad ir atklāti jāpasaka.
Es gribu zināt, kāpēc tu nepildi pienākumus un apkauno žetonu.
- Citādi būšu spiests... - Džordžu Vilkinsu noslepkavoja.
Ko?
Tāpat kā Džansu, Mārnsu un Trambalu.
Trambalu? Tu tiesnesei Medovsai pateici, ka viņš nolēca.
Jā, jo to viņa gribēja dzirdēt.
Gribi, lai esmu pret tevi atklāta?
Man nav ne jausmas, ko daru. Ja?
Es te ierados Džordža dēļ
un esmu noskaidrojusi tikai to, ka cilvēks, ko mīlu...
Viņš man meloja un mani izmantoja,
tomēr gribu noskaidrot, kāpēc viņu nogalināja.
Un tas kaut kā ir saistīts ar Džansu, ar Mārnsu,
ar to, kāpēc ārā izgāja Holstons un vēl pirms tam viņa sieva.
Tātad tu prasi, lai pieveru acis,
kamēr tu izmeklē saistību starp četrām slepkavībām un divām tīrīšanām?
Jā.
Džordža Vilkinsa lieta tika slēgta.
Tas ir...
kamēr Trambala dzīvoklī nebijām atraduši viņa reliktu,
kas ir saistīts ar mūsu plašāko reliktu izmeklēšanu.
Tāpēc var uzskatīt, ka ir pamats Džordža lietu pārskatīt vēlreiz.
Paldies.
Saki paldies Paktam.
Un apsoli, ka tiksies ar mēru?
Es tikšos ar mēru. Rīt no paša rīta.
Tev vajadzētu doties mājās. Tu izskaties draņķīgi.
Vēl viena lieta.
Vai tu zini, kur dzīvo Medovsa?
Es jautātu, kāpēc prasi, bet man ir nojauta,
ka šī ir tā reize, kad man jāpiever acis.
15. stāvs. Vadītāju gaitenis.
Ja gribi pielabināties - viņai katru rītu piegādā brokastis.
Viņai garšo bekons ar olām.
Gāju garām, kad ieraudzīju debesīs tavas gaismiņas.
Tagad tās ir pazudušas.
Tās nav pazudušas. Tās tikai slēpjas.
Tu neesi sēņu cienītāja, es pieņemu.
Ja dzīvojam pazemē, tas nenozīmē, ka mums jāēd sēnes.
Man tās šķiet diezgan garšīgas.
Paliksim katrs pie sava.
Ko tu dari, kad neesi šeit?
Esmu sistēmu analītiķis.
Tu strādā IT daļā?
Un, lai kādas problēmas ar datoru tev būtu,
tici man - tā nav mana vaina, tāpēc...
Tātad tu pazini mēru Holandu, pirms viņš kļuva par mēru?
"Pazīt" ir skaļi teikts.
Reiz viņš man nolasīja lekciju
par pareizo tostera atslēgšanas protokolu atpūtas telpā un tā...
Jā, tas izklausās pēc viņa.
- Tur. Skaties! - Kur?
Redzi?
Es domāju, ka tā ir šeit,
un tas nozīmē, ka vajadzētu būt vēl vienai tur.
Es prātoju, cik sen tās tur ir...
Vai tās tur ir bijušas vienmēr - vēl pirms laika, kad cilvēki dzīvoja ārā.
Es prātoju par to pašu.
Vai neesi pamanījis vēl ko dīvainu bez gaismām debesīs?
- Kā tu to domā? - Piemēram, norādi,
kā īstenībā tur ārā bija?
Nē, bet...
Nu, bija viena reize,
kad es redzēju gaismiņu, kas šķērsoja debesis un tad pazuda.
- Ei, es atvainojos. - Pietiek, pag...
Man likās - tā kā vakar pateicu,
- ka gribu... - Viss kārtībā. Man nevajadzēja...
Es nu iešu.
Nē, viss kārtībā. Es paņemšu.
ZINĀTNES KOSMOSA CENTRS
Mums ir problēma.
Skaidrs.
Esmu saņēmis draudus.
- Ko? - Nē, tas nav...
Nē, es jums norīkošu apsardzi.
Šerife, es zinu, ka tas nav jūsu dabā,
bet jums jāpaklausās.
Apsēdieties!
Dienu pēc tam, kad Simss jūs apsūdzēja pierādījumu safabricēšanā,
mani informēja, ka tiesnese Medovsa nav apmierināta
ar manu iejaukšanos, lai jūs aizstāvētu.
Viņa atsūtīja Simsu ar brīdinājumu: ja es atkal izjaukšot viņas centienus,
viņa izmantošot kādu robu Paktā, lai mani atstādinātu.
Pirms daudziem gadiem es izdarīju izvēli nestāties viņai ceļā.
- Lai paliktu amatā. - Protams.
Bet mans darbs IT daļā nav parasts darbs.
Zinu - jūs domājat, ka tieši ģenerators uztur Šahtu pie dzīvības...
Tā arī ir. Bez elektrības mums nebūtu nekā.
Galvenais - kā elektrība tiek izmantota.
Kultūraugu apūdeņošana, ziņojumu pārraide, gaisa cirkulācija.
Visas šīs neredzamās funkcijas kontrolē IT serveri.
Tātad, ja serveri nonāktu nepareizā cilvēka rokās,
ģeneratora saražotajai elektrībai nebūtu nozīmes.
Jūs domājat, ka Medovsa grasās pārņemt serverus?
Zinu, ka negribu gaidīt, lai to uzzinātu.
Mums jāatrod kaut kas, ar ko noturēt viņu rāmjos,
lai viņa nepārkāptu robežas.
Ir kāda lieta, ko es izmeklēju.
Kas tā par lietu?
Saskaņā ar Paktu es nedrīkstu apspriest esošu izmeklēšanu.
- Jūs izklausāties pēc Bilingsa. - Viņš nav nemaz tik slikts.
Viņš ir jūsu aizstājējs.
Lai ko jūs tur izmeklējat,
ceru, ka radīsiet skaidrību, pirms tiesnese Medovsa tiks no jums vaļā.
Jo, tiklīdz viņa tam pieķersies, neviens no mums nespēs viņu apturēt.
Atstāj turpat, Kārl.
Kārla te nav.
Te šerife. Atnesu jums brokastis.
Atstājiet un ejiet!
Gribu jums uzdot dažus jautājumus.
Es nejūtos labi.
Mans pirmais jautājums ir saistīts ar jūsu praksi pilsoņus ieslodzīt
un tad sazāļot pret viņu gribu.
Es negaidīju ciemiņus. Esmu slima.
Jā. Tā teica jūsu sekretāre.
Tas jūs neatturēja te ielauzties un pārkāpt manu privātumu.
Neuztraucieties! Jūs to atgūsiet.
Kad pateiksiet, kāpēc Gloriju Hildebrandtu turat ieslodzījumā Medicīnas daļā.
Kuru?
Auglības konsultanti.
Ā, viņu.
Tas ir viņas pašas labā.
Jūs viņu zāļojat, jo domājat, ka viņas iespaidā Alisone Bekere
sagribēja iet ārā.
- Nesaprotu, kur jūs to visu ņemat. - Glorijas lietā.
Glorija viņai pateica, ka viņa nav tāds cilvēks, kam ļautu radīt bērnus.
- Es gribu ar viņu parunāt. - Kāpēc?
Jūsu apstiprinātā reliktu izmeklēšana.
Jūs viņu novērojat jau gadiem. Domāju, ka viņa varētu ko zināt.
Jūs neesat laba mele, šerife.
Ļaujiet ar viņu parunāt, un likšu jūs mierā.
- Es jūs neturu. - Viņas smadzenes ir pilnas ar narkotikām.
Glorija ir tikpat slima ar demenci kā jūs ar saaukstēšanos.
Nebūdama apmierināta ar šerifes amatu, kuru neesat kvalificēta ieņemt,
- uzstādīsiet diagnozes? - Jūs negribat, ka esmu šerife.
Es gribu parunāt ar Gloriju.
Tad varbūt atceliet viņai nozīmēto ārstēšanu,
un es nedēļas beigās atdošu savu žetonu.
Ejiet prom, pirms es izsaucu Justīcijas daļas drošībniekus.
Nedraudiet man ar Simsu!
Es izsaku labu piedāvājumu.
Ļaujiet uz dažām stundām izņemt Gloriju no Medicīnas daļas,
un es ātri vien atgriezīšos Mehānikas daļā.
- Tas nav iespējams. - Protams, ir. Atceliet pavēli.
Es nevaru.
Jūs esat tiesnese.
Teicu, ka nevaru, un es tur neko nevaru darīt.
Jums ir jābeidz darīt to, ko darāt.
Tikai, kad uzzināšu to, ko gribu zināt.
- Viņi jums neļaus. - Kurš neļaus? Kā jūs to domājat?
Kas ir viņi?
Vai tā tas notiek?
Dzīvoklis, relikti...
Varat to visu paturēt, kamēr klusējat?
Nav brīnums, ka te gulšņājat, dzerdama saaukstēšanās zāles.
Jūs par mani neko nezināt.
Tagad pazūdiet!
Apturi!
Nikolsa apmeklēja Hildebrandtu Medicīnas daļā?
- Vakar. - Parādi!
Cik sen tie tur ir?
- Vakar tie tur bija. - Vajadzēja man pateikt.
Piedodiet, kungs! Mēs kādu iesūtīsim.
Džūlsa?
Tu gribi ienākt?
Mani pārcēla uz šejieni pēc...
Tas ir mazs, bet es te nāku tikai gulēt.
Es tik daudzas reizes esmu domājis par to, ko tev teiktu, ja tu...
ja tu atgrieztos.
Nu esi šeit, un es pat nezinu, ar ko sākt.
Nekas. Ne jau tāpēc atnācu.
Es gribu lūgt tev pakalpojumu un tad vairs netraucēšu.
Ne jau to es gribu.
Ilgtermiņa aprūpē ir kāda paciente,
un tev man jāpalīdz izdabūt viņu no turienes uz vienu divām stundām.
Pagaidi!
Viņa tiek sazāļota pret pašas gribu.
Viņa jāatskaidro, lai varu izdibināt, kāpēc.
Tev nevajadzētu tā runāt.
Tas ir bīstami. Es to nevaru.
Jā, man vajadzēja zināt, ka nepalīdzēsi.
Pagaidi!
Atvainojiet, dakter. Es jūs nedzirdēju.
Es tikai ienācu kaut ko paņemt no jūsu zāļu skapīša.
- Atnesīšu parakstīt inventāra lapu. - Ieskrēju pēc aspirīna.
Man likās, ka spēšu izturēt, bet galvassāpēm ir citi plāni.
Es dodos mājās.
Droši ņemiet!
Paldies.
LORAZEPĀMS
Glorija, vai tu mani dzirdi?
Esmu atnācis izvest tevi pastaigā.
Vai tu gribētu apmeklēt bērnistabu?
Mazulīši.
- Vai kāds jūs redzēja? - Domāju, ka ne.
Tagad esam drošībā.
Nezinu, kāpēc, bet šeit nenoklausās.
Glorija? Glorija, vai tu mani atceries? Esmu šerife. Mēs vakar tikāmies.
- Viņai iedoti sedatīvi. - Jā, zinu. Es tev teicu.
Paies piecas sešas stundas, līdz iedarbība beigsies.
Viņa jāaizved atpakaļ
- pirms nakts medmāsas apgaitas. - Velns!
Zinu, ka esi vīlusies. Nomierināsimies un dziļi ieelposim.
Nelīdzēja, kad biju piecgadīga. Joprojām nelīdz.
Noteikti kaut ko var darīt. Vai varam iedot kafiju?
Vai nolikt zem aukstas dušas? Kaut ko?
Viņa nav mašīna ar slēdzi.
Un viss? Tu pat nemēģināsi?
Varu mēģināt iedot viņai kaut ko pretēju sedācijai.
Kāpēc neteici agrāk?
- Tas ne vienmēr izdodas. - Skaidrs.
Var būt blaknes.
Viņi viņai to nodara, un man jānoskaidro, kāpēc.
Tāpēc - lūdzu.
Labi. Es šo to sameklēšu.
Glorija, vai tu mani dzirdi?
Kas vainas?
Tieši no tā es baidījos.
- Kas ar viņu notiek? - Velns! Viņai ir lēkme.
Džūlsa, tev jāpalīdz.
- Viss kārtībā. Tu zini, kas jādara. - Labi.
Viens tūkstotis. Divi tūkstoši.
Trīs tūkstoši.
Četri tūkstoši. Pieci tūkstoši.
Seši tūkstoši. Septiņi tūkstoši.
Astoņi tūkstoši. Deviņi tūkstoši.
Desmit.
Vienpadsmit. Divpadsmit.
Tā mitējas.
Viņai viss labi?
Un tev?
Jā. Man viss labi.
Nevajag viņu modināt.
Būs jāpagaida.
APKOPĒJU DAĻA
Pazaudējām šerifi. Viņa bija ceļā uz Medicīnas daļu.
Likās, ka iet pie vecās sievietes, bet aizgāja uz otru pusi.
Uz vietu, kur nedarbojas kamera.
- Viņa to nevar zināt. - Varbūt iegāja aklajā zonā.
Kur Medicīnas daļā ir aklās zonas?
Mēs jau gadiem ņemam no turienes kameras.
Pēdējās paņēmām, lai aizvietotu saplīsušās 52. stāvā.
Medicīnas daļas svarīgākās zonas cenšamies nosegt, bet...
Bet nevienam no jums nav ne jausmas, kur viņa varētu būt? Nevienam?
Tad ņemiet karti un pārbaudiet telpu pēc telpas, ko esam palaiduši garām.
Kas ir?
Tas žetons tev piestāv.
Mana meita ir šerife.
Jā, ne uz ilgu laiku, tāpēc...
Ko šis viss nozīmē, Džūlsa?
Kāpēc lai es tev teiktu?
Man vajag kafiju.
- Arī gribi? - Nē. Paldies.
Kur es esmu?
Glorija?
Tu esi bērnistabā.
- Kāpēc? - Esmu šerife.
Es tevi šurp atvedu, jo man tev jāuzdod daži jautājumi.
Tu neesi šerife. Viņš...
Tas bija Holstons. Holstons Bekers.
Viņš izgāja ārā trīs gadus pēc tam, kad viņa sieva Alisone izgāja ārā tīrīt.
Un tu runāji ar viņu par auglību.
Zinu, ka ir daudz, ko atcerēties, bet tev tiešām jāpacenšas.
Vai jūs abas runājāt par vēl kaut ko?
Kā viņa jūtas?
Joprojām apjukusi. Man vairs nav laika. Un...
Glorija!
Esmu dakteris Nikolss. Es tikai paklausīšos tavu sirdi. Labi?
Nikolss.
Es tevi pazīstu.
- Ko tu no manis gribi? - Viss labi. Viņš ir mans tētis.
- Cenšas palīdzēt... - Viņš strādā viņu labā.
- Par ko viņa runā? - Tas bija viņš.
- Viņš bija mans ārsts. - Par ko viņa runā?
- Vai viņa bija tava paciente? - Tu. Tas biji tu.
- Atbildi man! - Tu. Tas bija viņš.
Es ne... Tas būtu bijis pirms 40 gadiem.
- Viņš gādāja, ka man nav bērnu. - Ko? Tā ir taisnība?
- Tas biji tu! - Džūlsa, es...
- Viss atgriežas. - Nē. Tu viņu satrauc.
Ne jau es viņai to nodaru.
- Ej! Izej laukā! Ej! - Nē. Ne atkal.
- Ei, Glorija! Paskaties uz mani! - Nē!
Viss kārtībā. Viņš ir prom.
Teici - viņš strādāja pie viņiem.
- Kā to saprast? - Negribu te būt.
Viss kārtībā.
Paklausies! Viņi tev to nodara.
Viņi tevi sazāļo, lai tu aizmirstu.
Es gribu aizmirst. Gribu būt jebkur, tikai ne šeit.
Es tev neuzticos.
Tu to jau esi redzējusi?
Ak, vai!
- Kur tu to ņēmi? - Tā piederēja kādam, ko pazinu. Džordžam.
- Man teica, ka viņš to dabūjis no tevis. - Mazais Džordžs?
Viņam es to neiedevu. Es to iedevu viņa mātei.
- Nespēju atcerēties viņas vārdu. - Nekas.
- Viņa bija viena no mums. - Kā to saprast - "viena no mums"?
Es tevi nepazīstu un nezinu, ko tu gribi.
Vai esi dzirdējusi par liesmas sargātājiem?
Nē.
Tas tāpēc, ka viņi mūs izdzēsa.
- Kas? -Šahta.
Viņi to dara kopš dumpja.
Tad viņi kaut ko pievienoja ūdenim, lai atmiņas izgaistu.
Ko?
Viņi gribēja izdzēst pagātni un ikvienu, kurš centās to saglabāt.
Es nesaprotu. Kas bija liesmas sargātāji?
Cilvēki, kas cīnījās pretī, kas glabāja lietas, tādas kā šī grāmata.
Lai saglabātu atmiņas.
- Vai tu esi viena no viņiem? - Jā, es biju.
Līdz viņi mūsu liesmu apdzēsa.
Tu teici, ka mans tētis gādāja, lai tev nebūtu bērnu.
- Viņi gribēja, lai mēs izmirstam. - Ko?
Viņi ļāva domāt, ka varam radīt bērnus, lai gan tādu iespēju nedeva.
Pag! Un ārsti par to zināja?
Nevarēja nezināt.
Viņi mums teica, ka izņem kontracepcijas kapsulu.
Bet tie bija meli.
Es to sapratu, kad mums otro reizi neizdevās.
Mans vīrs Henrijs nebija liesmas sargātājs,
un viņš tik ļoti gribēja bērnus.
Zināju, ka ar mani nav izredžu
un viņš neaizietu, ja es pateiktu patiesību. Tāpēc es viņu atgrūdu.
Reiz es viņu nejauši satiku, kad viņš bija ar saviem bērniem,
un viņš izlikās, ka mani nepazīst.
Redzot, ko viņi mums bija atņēmuši, es neizturēju.
Tāpēc es atdevu savu visdārgāko reliktu
pēdējai liesmas sargātājai, ko pazinu.
Un tā bija Džordža mamma?
Jā. Viņu sauca Anna. Drīz pēc tam viņa nomira.
Viņas nabaga dēliņam nebija neviena.
Kad tu viņu redzēji pēdējoreiz?
Vai viņš tev teica kaut ko par cieto disku?
Es sekoju līdzi, kā Džordžs uzaug,
bet gadu gaitā mūsu sakari pārtrūka.
Kā viņam klājas?
Kad?
Pagājušogad.
Viņš nokrita no kāpnēm, un tas nebija nelaimes gadījums.
Šī vieta, tā ir...
Varbūt viņi mani sazāļo, bet es vismaz varu aizbēgt.
Paskaties!
Es sameklēšu.
Ūdens.
To sauc par okeānu.
Es tik daudzas reizes esmu sevi tur iztēlojusies,
bet nekad neuzzināšu, kā tas izklausījās un kā smaržoja.
Drīkstu viņu paauklēt?
Jā, labi.
Sveiks!
Tu esi Hannas Nikolsas meita.
Jā. Vai tu viņu pazini?
Atceros, ka par viņu dzirdēju no Annas.
Džordža mamma pazina manu mammu?
Viņa tavai mātei palīdzēja pie kādas lietas.
Es neatceros, kas tā bija. Kaut kāda palielināmā ierīce.
Es vienmēr brīnījos,
ka viņi tādai sievietei kā Hanna Nikolsa ļāva radīt bērnus.
Mana mamma bija liesmas sargātāja?
Viņai piemita tāda pati ziņkāre.
Tā ir īpašība, ko viņi nespēj no mums iznīdēt.
Kad izdzirdēju, kas ar viņu noticis...
tiešām bija sajūta, ka esam zaudējuši vienu no savējiem.
- Kā viņa jūtas? - Es viņu vedīšu atpakaļ.
Tev to darīt nav droši, Džūlsa.
Tu esi pēdējais, kura teiktajam par to, kas ir droši, es uzticētos.
Es nepakļautu tevi briesmām.
Bet tu savas pacientes mānīji un liki noticēt,
ka esi viņām izņēmis kontracepcijas kapsulu?
Man nebija izvēles. Ja gribēju strādāt, lai palīdzētu cilvēkiem un...
Palīdzētu? Tu palīdzi tikai tiem, kas cenšas cilvēkus iznīdēt.
Tev jāsaprot. Man par to neko nestāstīja.
Kad viņi pie manis atnāca,
viņi teica, ka tas nepieciešams ilgtermiņa izdzīvošanai,
lai neizplatītos ģenētiskās slimības.
Bet kāpēc vajag cilvēkiem melot?
Kāpēc dot viņiem viltus cerību?
Vai tu nekad neiedomājies to apšaubīt?
Protams, iedomājos.
Es vienmēr prātoju, vai viņi grib sodīt tos, ko izvēlējās.
Un tomēr tu vienkārši izpildīji to, ko tev lika?
Jautājumu uzdošanai ir sekas.
Mēs abi to zinām.
- Zinu - tu domā, ka es nodevu mammu. - Nē, nevajag.
Skaidrs, ka viņa nebija vienīgā, ko tu nodevi.
Velns! Es viņu ieraudzīju.
Ei! Kas notiek? Vai viņai viss labi?
Viens no maniem palīgiem atrada viņu klīstam pa kāpnēm...
Tu teici, ka viņa pie Hildebrandtas neatgriezās.
- Viņa neatgriezās. - Tad kā tu izskaidrosi šo?
- Es nezinu. - Uzziniet, no kurienes viņas atnāca!
Un nepazaudējiet!
Šerife, es noteikti...
Aizvedīšu viņu uz palātu un iesniegšu ziņojumu.
Pag! Es gribu iet kājām.
Labi.
- Tev viss labi? - Jā, tā šķiet.
Vai varu to apskatīt vēlreiz?
Protams.
- Glabā to drošībā! - Jā.
Mani ziedi ir pazuduši.
Tagad es atceros. Te bija šerifs Holstons.
- Kad? - Es nezinu.
Ne pārāk sen. Man sajukušas dienas.
Viņš atnesa ziedus un nolika tieši tur.
- Spoguļa priekšā? - Jā.
DIVKĀRŠOT ZIEDU DAUDZUMU SPOGUĻA PRIEKŠĀ.
-Šo es nebiju redzējusi. - Varbūt to viņš gribēja jums parādīt?
Nesaprotu, kas tas ir.
Domāju, ka viņi mūs redz caur spoguli.
- Tāpēc Holstons tur nolika ziedus. - Ko?
Viņiem ir tādas ierīces kā tie sensori, kas ārā,
un es domāju, ka viņi mūs vēro.
Vai atceries vēl kaut ko no viņa apciemojuma? Viņš ko pateica?
Nē. Viņš te nebija ilgi.
Un gandrīz visu laiku darbojās ap to ventilācijas lūku.
Viņa mums aizsedza skatu.
Ko viņa dara?
- Problēma tā, ka mums ir tikai audio. - Nē, Djego.
Problēma tā, ka viņa zina par kamerām.
Kas tas ir? Ko tu atradi?
Sūtiet drošībniekus. Tagad!
Es nevaru palikt. Viņi nāk.
- Tagad tu esi pēdējā liesmas sargātāja. - Nē.
Tu to neprasīji. Tas nav godīgi. Bet ir tā, kā ir. Tagad tā ir tavā ziņā.
- Nē. - Ja tā aizies bojā, mirs arī patiesība.
Man jāiet.
Ko tava māte gribētu, lai dari?
- Kaut varētu viņai pajautāt, bet nevaru. - Nē, nevari.
Bet vai tu zini, kāpēc viņa nonāvējās?
Kur viņa ir?
Tulkojusi Aija Apse