Ji vis dar su uniforma, su ženkleliu.
Jai nesudėtinga prasmukti pro duris.
Visi, eikite į vidų.
Ačiū.
Taip, viskas gerai. Viskas gerai.
Polai.
Kaip ji paspruko?
Manai, kad aš ją paleidau?
- Kodėl jis turėtų ją paleisti? - Nežinau.
- Kol kas išsiunčiau jį namo. - Kur ji, po velnių?
Amundsenas su savo komanda apieškojo visą lygį -
kiekvieną butą, kiekvieną spintą, po kiekviena lova...
Ji ką, įvaldė nematomumo meną?
Nes tokį dalyką aš irgi norėčiau išmokti.
Gali būti, kad ji apėjo iš kitos pusės
arba užlipo aukštyn arba nusileido į tolimą šachtos pusę.
- Ar apieškojote tą lygį? - Apieškojome.
Taip pat sukviečiau visus stebėtojus. Stebimi visi ekranai.
Tegul peržiūri, ką ji veikė vakar. Gal kažką sužinosime.
Manau, reikėtų galvoti, kad jai kažkaip pavyko išsmukti iš šio lygio,
gal nusikasė iki laiptų.
Paprašysiu Amundseno apklausti visus, kas galėjo ją priglausti.
Robai, tikiuosi, supranti, kas čia vyksta.
Eik.
Pakalbėk su jos draugais, šeimos nariais. Pažiūrėk, gal kas nors ją slepia.
Man reikės palydos.
Polai.
Mielasis.
Išsprūdo.
- Tu nekaltas. - Ne.
Kaltas.
Kai klausi, ar man viskas gerai, tai jaučiuosi gerai.
Fiziškai jaučiuosi normaliai, bet pažiūrėk.
Net dabar mano rankos dreba.
Visi tie vaistai ir žolelės...
Manau, tegul verčiau visi žino, jog man - Sindromas,
negu galvoja, kad neturiu kompetencijos.
Tu turi kompetencijos.
Sunkiai dirbai, kad tą pasiektum.
Bet gal jau metas.
- Kam? - Tau grįžti į Teismyną.
Ten tave mėgo.
Ten tau puikiai sekėsi, ten kitokie reikalavimai.
Į Teismyną aš negrįšiu.
Ketini pasakyti jiems, kad tau - Sindromas,
ir tikiesi, kad jie nekreips į tai dėmesio, ignoruos Paktą?
Kalbėjau nerimtai, Kete. Tik pasakiau, kaip jaučiuosi.
Tu melavai, Polai.
Taip, nusipelnei darbo, kurį dabar turi,
bet neatskleidei jiems savo būklės.
Tad jei sugrįžimas į Teismyną leistų tau
- judėti į priekį... - Puikiai galiu dirbti šį darbą.
Nesakau, kad negali!
Bet vienas šerifas jau buvo išsiųstas valyti, kitas - pakeliui,
ir nė vienas iš jų neturi vaikų!
Kai galvoji apie savo paslaptis
ir didžiuojiesi savo darbu,
įsivaizduok savo dukrą, kuri užaugs be tavęs.
Pagalvok apie tai.
Kete, taip nesąžininga.
Tai - tiesa.
Kai man buvo 17-a, buvo toks vaikinukas
Džastinas Karlsonas, kuriam irgi buvo Sindromas.
Daugelis to nežinojo, bet aš žinojau.
Mačiau, kaip jis stengiasi tą nuslėpti, taip pat, kaip ir aš.
Jis irgi žinojo, kad man - Sindromas.
Vieną dieną jis priėjo prie manęs ir paklausė apie tai,
norėdamas susidraugauti.
Aš jam taip stipriai trenkiau, jog išmušiau dantį.
Ir pasakiau, kad jei kam nors pasakys arba dar kartą užkalbins mane,
trenksiu dar stipriau.
Štai kaip svarbu man buvo išsaugoti tą paslaptį,
kad žmonės nežinotų, jog man kažkas negerai,
ir kad, pasak Pakto, negaliu dirbti
fizinio darbą, nes esu kitoks.
Nenoriu būti apribotas to, ką kiti galvoja,
- jog sugebu... - Polai, mielasis.
...ir man galima suklysti.
Man galima suklysti.
Ką darai?
Sučiupsiu žmogų, kurį paleidau.
Viską sutvarkysiu.
- Henkai. - Volker.
Tu dėl Džulsės?
Mėginau jiems pasakyti, kad Mechanikos skyrius veikia it gerai suteptos staklės,
nes ten dirba žmonės, kuriems Sailo saugumas yra svarbesnis už viską.
Tačiau jie vis tiek atėjo.
Taip.
Užeikit.
Neturiu, ko slėpti.
Ji nepabudo 5.00 val. maitinimui.
Aš tokia pavargusi.
Pabudau tik 6.00 val. ir...
Denise, viskas gerai.
- Esu siaubinga motina. - Ne. Netiesa.
Tu tik labai pavargusi.
Klausyk. Klaudijai viskas gerai.
- Ką jūs darote? - Piteri Nikolsai.
- Mes čia... - Ar žinote, kur jūsų dukra?
- Pažadinsite kūdikį. - Ar žinote, kur jūsų dukra?
Ne. O dabar prašyčiau išeiti.
Siūlyčiau padaryti tai, ką jis sako.
Jei pažadinsite kūdikį, ta vargšė moteris gali jus nudėti.
Pamenu, kai didžiausias dienos pasiekimas būdavo užmigdyti mūsų berniuką.
Ko norite iš mano dukters?
Gyd. Nikolsai,
spėju, kad Džuljeta yra svarbiausias žmogus jūsų gyvenime,
tačiau dėl visų Sailo gyventojų gerovės,
prašau pasakyti, kur ji dabar galėtų būti.
Ji man yra svarbiausias žmogus,
bet aš nežinau, ką ji galvoja ar kur ji galėtų būti.
Iki šios savaitės nebuvau jos matęs 20 metų.
- Kas nutiko? - Ji pasakė, kad nori išeiti.
Dabar visas Sailas jos ieško.
Padėkit man ją surasti, kol to nepadarė koks įsiutęs smogikas.
Jei čia kažkoks įspėjimas, man jo nereikia. Puikiai viską žinau.
Neabejoju.
Pirmojo lygio balkono viduryje yra vieta,
kur turėklai gerokai nusitrynę,
nes ten tvirtai įsikimba tie, kurie vėliau nušoka.
Niekad nemaniau, kad mano žmona bus viena iš jų.
Bet jūsų smogikų dėka man teliko Džulsė.
Leiskit paklausti, pone Simsai, ar būdamas mano vietoje,
padėtumėte kitiems sumedžioti savo vaiką?
Padėčiau,
nes nėra žmogaus, kuris būtų svarbesnis už 10 000 žmonių ir visas ateities kartas.
Neįsivaizduoju, kur ji.
Kodėl uždarė mokyklą?
Šiandien - ypatinga diena, mielasis, man irgi nereikia į darbą.
Pabūsime dviese. Pietums suvalgysime sūrio kepsnį.
Ar tėtis grįš namo?
Tėtis šiandien labai užsiėmęs.
Aš jam kai ką padariau.
ROBERTAS SIMSAS
Labai gražu.
Tėčiui padarei, o mamai?
Padariau ir tau, mama.
- Ponia Sims? - Taip?
Jūsų vyras paprašė mūsų palydėti jus namo iš mokyklos.
Truputį pavėlavote.
- Mūsų durys - čia. - Atsiprašome, ponia.
Ar galime bent jau įsitikinti, kad saugiai įeisite?
Gerai.
Gerai. Įėjome.
- Ar galime apžiūrėti vidų? - Į mano namus jūs nekelsite kojos.
Bet mano vyrui galite pasakyti, kad darbą padarėte.
- Ponia. - Aš 12 metų dirbau smogike,
po to perėjau į IT skyrių. Galiu savimi pasirūpinti.
Taip, ponia, bet tikrai būtų geriau...
Judu ir taip pritraukėte nereikalingo dėmesio rėkaudami mano vardą.
Manote, mano vyrui tai patiktų?
Gerai. Ateik.
Štai taip.
Viskas gerai, mama?
Taip.
Taip, mažyli. Viskas gerai.
Tu lik čia ir ruošk namų darbus.
Aš pagaminsiu užkandžių, gerai?
- Taip. - Atsiprašau?
- Taip, mamyte. - Gerai.
Nenoriu tavęs skriausti, bet jei reikės, tą padarysiu.
PAGAL HUGH HOWEY KNYGŲ SERIJĄ
Labai gražu, mielasis.
MAMYTĖ
Kol kas dar jį pasilaikyk, gerai?
Taip, ponia.
Aš uždarysiu duris, bet viskas gerai.
Turiu pasikalbėti su bendradarbe.
Taip, ponia.
- Moki juo naudotis? - Ne, nelabai.
Bet tu taip arti, kad nesvarbu.
Ten tik viena kulka.
O kiek reikėtų?
Klausyk, atėjau ne tam, kad tave sužeisčiau.
- Jau sakei. - Tai pakartoju.
- Jie mano? - Taip. Tavo vyras paėmė manuosius.
Prisirakink prie turėklų vonioje.
Ne.
Klausyk. Jei iššausiu iš to ginklo, nesvarbu, pataikysiu, ar ne,
to užteks, kad tavo sūnus sapnuotų košmarus visą likusį gyvenimą.
Ar tikrai to nori?
Neisiu niekur, kur negalėčiau matyti ir tavęs, ir durų į sūnaus miegamąjį.
Į virtuvę. Mikliai.
Tikrai?
Esu ir daugiau padariusi, turėdama mažiau.
Spėju, tu taip pat.
PAKTAS
Ką darai?
SKENUOJAMAS IŠORINIS DISKAS
Pavaduotojau, jums čia negalima.
Teisėja liepė įleisti tik Teismyno tyrėjus.
Kaip laikinai einantis šerifo pareigas, privalau atlikti tyrimą,
jei kas nors pareiškia norą išeiti.
O aš turiu teisę areštuoti tuos, kurie man trukdys.
Pone, nežinau, ar mane prisimenate,
bet pernai lankiau jūsų Pakto paskaitas.
- Džinė? - Robinson.
Klausykit, jei galėčiau, tikrai jus įleisčiau, bet negaliu.
Kaip žinote, neturiu pasirinkimo. Privalau daryti, kas liepta.
- Gali pasakyti, ar ji paliko raštelį? - Jokio raštelio. Viskas buvo sujaukta.
Tik pamaniau, kad jei išsiaiškinčiau, kodėl ji nusprendė išeiti,
galbūt sužinočiau, kur ji.
Nežinau.
Bet jūs jau eikite, pone.
Taigi, o tu dėl ko sapnuoji košmarus?
Nebūtum taip sakiusi, jei pati to nežinotum.
Sakei, buvai smogike.
Žinai, kai buvau maža, maždaug tokia, kaip tavo sūnus,
kažkas iš jūsų išlaužė mūsų duris.
Sunaikino mūsų butą, mano šeimą.
Tai - Teismynas. Tas, kur tu dirbai, ir kur dabar dirba tavo vyras.
Mano vyras dirba Sailo gerovei.
- Tiki, kad Sailo gerovei? - Tikiu.
Bet ne tiek, kad leistum dviem smogikams apžiūrėti butą, kuriame miega tavo vaikas.
Nors juos atsiuntė tavo vyras.
Mano vyras nekontroliuoja visko, kas vyksta Saile.
Ir jis tikrai neatsakingas už tai,
kas tau nutiko vaikystėje.
Tu neįsivaizduoji, už ką atsakingas tavo vyras.
Ir kaip manai, kas bus, kai jis sužinos, kur tu dabar esi?
Užeikit.
Pakalbėjau su jos tėvu. Mūsų draugai giliai apačioje patikrino Mechaninį.
Jos niekur nėra.
Nusiuntei komandas visur kitur?
Kol kas tik ten.
Stebėtojai atsekė, kur Nikols buvo vakar.
Viskas atrodė gana normalu, kol ji nenuėjo į dispečerinę dešimtajame.
Ten ji nusamdė nešiką žinutei.
Šerifo departamentas turi savo nešikus.
Taip, žinau. Išsiunčiau agentą patikrinti.
Žinutę įteikė kažkokiam žmogui kavinėje.
Kavinės darbuotojui?
Ne, žmogui, kuris ten sėdėjo.
Lukui Kailui, jis dirba IT skyriuje.
Nežinome, kas buvo parašyta žinutėje,
bet žinome, ką padarė ponas Kailas po to, kai ją gavo.
Jis nuėjo į Nikols butą.
NUSIKALTIMO VIETA
EITI DRAUDŽIAMA
TEISĖJOS MEDOUS ĮSAKYMU
NETEISINGA KOMANDA
BIBLIOTEKA
ATIDARYTI_D/DR: "BIBLIOTEKA"
NUOSTABŪS NUOTYKIAI DŽORDŽIJOJE KELIONIŲ VADOVAS VAIKAMS
Ar esate smalsus žmogus, pone Kailai?
Ne...
Turiu galvoje, ne smalsesnis už kitus, pone.
Bet, kaip suprantu, jums patinka naktį sėdėti kavinėje
ir braižyti šviesas danguje. Ar taip?
Tai - tik hobis, taip leidžiu laiką.
Sakyčiau, esu labiau analitikas nei smalsuolis.
Analitikas?
Todėl man ir patinka dirbti čia, IT skyriuje.
Žinot, čia galiu naudoti...
Ar nutuoki, kas jos yra?
Tos šviesos.
Ne, pone.
Nespėlioji?
O kaip šerifė Nikols?
Ar ji nutuokia, kas yra tos šviesos?
Lukai, vakar, kai šerifė atsiuntė tau žinutę per nešiką,
tu nuėjai tiesiai į jos butą ir ten pasikalbėjai.
Ji paleido vandenį, tad pokalbis buvo sunkiai girdimas.
Tuomet Nikols sudaužė veidrodį,
sunaikindama oro kokybės matuoklį.
Tai - nusikaltimas.
Ir be to, ji tau parodė standųjį diską.
Kurį draudžiama turėti.
Ir ką tu darei?
Aš... Nieko. Aš nieko nedariau.
Būtent.
Šerifė parodė tau draudžiamą pavojingą relikviją,
ir tu niekam nieko nepasakei.
Teismyno apsaugos komanda netgi nuėjo į jos butą,
suteikdami tau progą juos įspėti,
bet tu išsmukai.
Aš nežinojau, kad tai - pavojinga relikvija, pone. Aš...
Sakei, esi analitikas.
Taigi, kaip manai, kokios bus tokio tavo neveiklumo pasekmės?
Pone, pasekmės?
Liaukis. Esi protingas žmogus. Antraip nedirbtum IT skyriuje.
Turiu galvoje, iki šios dienos, nors nežinojau, kaip atrodai,
buvau pažįstamas su tavo darbo rodikliais,
ir jie gana aukšti.
Taigi, pasekmės.
Gal pageidausi būti perkeltas į Atliekų skyrių?
Į kasyklas?
Žinant, kokio lygio buvo tavo išdavystė,
galbūt netgi valymas labiau tiktų.
Pone Holandai, prašau, aš...
Nuo tavo sprendimo priklausė 10 000 kitų žmonių gerovė,
bet tu nusprendei užsimerkti.
Kodėl?
Nes... ji tau patinka?
Nes kitos priežasties nelabai įsivaizduoju...
Nebent pats ją pasakysi.
Neįsivaizduoju, kur ji.
Ko ji iš tavęs norėjo?
Kad padėčiau su standžiuoju disku, bet aš jai nepadėjau.
Papasakok. Standusis diskas, apibūdink man jį.
- Jis... Jis senas... - Kas dar?
Apdaužytas. Jis...
Ar ant jo buvo serijos numeris?
- Iš arti jo neapžiūrėjau. - Nesąmonė!
Tu man meluoji. Kas dar?
Ant jo buvo buvo skaičius.
Ne serijos numeris, tik...
Taip. Koks skaičius?
Skaičius 18.
Uždarykit jį kur nors. Neleiskit su niekuo kalbėtis.
- Kas nutiko? - Eime su manimi.
Reikia sistemos vaizdo, kad surastume tą diską.
Serijos numeris - 18.
Pone, serijos numerį sudaro devyni skaitmenys.
Šis turi du, vienetą ir aštuonis, kitaip tariant - 18. Surask!
Viskas gerai?
Labai neapdairiai paskyriau mokinį.
Ir žinau, jog manai, kad tai būsi tu, Robertai,
bet šiandien liepei Amundsenui išsiųsti agentus,
kad jie palydėtų tavo žmoną, kai ji ėjo iš mokyklos su tavo sūnumi.
Mums gresia išnykimas,
bet tu pasirinkai apsaugoti savo šeimą, o ne Sailą.
Spėju, tai visiškai suprantama.
Bet dabar abejoju, ar, jei paskirsiu tave savo mokiniu,
tai bus sąžininga tavo, tavo žmonos, tavo sūnaus ar Sailo atžvilgiu.
Radau.
Diskas prijungtas prie kompiuterio bute 17-ame lygyje.
- Septynioliktame? - Taip, pone. Butas 114.
Turbūt juokaujat, bliamba.
Kad laiptai būtų tušti iki pat 17-to!
Visi smogikai tegul rikiuojasi ties lygiais viršuje ir apačioje.
PRADĖTI NUO ČIA
Su manim. Eime su manim!
- Labas, Džulse. - Ką?
Nerealiai, ką? Tai - vaizdo įrašas.
Ar bent jau taip juos vadindavo senaisiais laikais.
Įrašinėju su sena kamera, kurią suradau.
Ji beveik neveikė, bet aš ją sutaisiau, nes esu genijus.
Laimei, tu žiūri, o aš - šalia tavęs,
stebiu tavo reakciją. Bet jei ne,
jei žiūri be manęs...
Pirmiausia, tai reiškia, kad suradai visas užuominas, kurias tau palikau.
Bet jei žiūri tai viena, tai taip pat reiškia,
kad Teismynas sužinojo, jog turiu standųjį diską,
ir mano planas ne visai pavyko.
Prašau, patikėk, nenorėjau pastatyti tavęs į pavojų.
Bet, Džulse, šiame diske yra tai, ką žmonės turi pamatyti.
Tiesa.
Sustabdyk.
Taip pat turi žinoti, kad aš...
Vos prijungi šį diską, jie sužino, kur esi.
Gali arba bėgti, arba žiūrėti toliau ir mirti.
- Eime. - Greičiau!
Šūdas. O, šūdas.
Visos gatvių kameros irgi išsijungia.
Palauk.
Viskas gerai? Tau viskas gerai?
Entoni, tu sveikas?
Kaip ji vis pasprunka?
Kitas.
- Kelionių apribojimai išlieka. - Taip, aš iš IT skyriaus.
Kam IT būtina keliauti?
To reikia ne man, bet mano bosui.
Ačiū.
- Labas. - Tikiuosi, tikrai svarbu, Patrikai.
Melavau susiriesdamas visuose suknistuose patikrinimo punktuose.
Manei, išleisiu 10 kreditų
nesvarbiai žinutei? Ne. Užeik.
Nagi.
Pažadėjau savo asilui bosui, kad dirbsiu savaitgaliais...
Patrikai, kodėl šerifė čia?
- Beveik neabejoju, jog jau buvusi šerifė. - Didesnis klausimas, kodėl aš čia?
Nes priklausai grupuotei, kuri nulaužė Sailo apsaugos tinklą
ir pardavinėja vogtas prekes.
- Tu, suknistas išdavike! - Ei, aš pasakiau, kad tu - geriausias.
- Kodėl padedi farei? - Aš išgelbėjau jam gyvybę.
Ji taip galvoja, bet iš tiesų darau tai dėl šito laikrodžio.
Turiu tau darbelį.
- Turit ir dar vieną laikrodį? - Ne.
- Tuomet nedomina. - Taip, domina.
- O, šūdas. Džordžas Vilkinsas. - Taip.
Yra failas, kurį turiu pabaigti žiūrėti.
- Ir kam jums reikia manęs? - Reikia kompiuterio su SysOp prieiga,
- o nusikaltėlei jos neduoda... - Nieko sau.
Nelengva, bet galiu apeiti.
Ir jie ieško šio disko, tad vos jį prijungsi,
jie čia atlėks.
- Truputį sunkiau, bet įmanoma. - Štai.
Padarysiu taip, kad jie galvotų, jog jis prijungtas kitoje Sailo vietoje.
Kur norėtum nusiųsti smogikus?
Pas buvusį vaikiną? Pas bosą?
Gal pas tą šūdžių iš 98-o lygio?
Tą, kuris apkaltino tave apgavyste?
Padaryta.
Daugybę metų mėginau nulaužti tą diską, kol galiausiai pardaviau Reginai.
Jis tik rinko dulkes, kol ji nepasiūlė jo nupirkti.
Tada atidavė jį Džordžui. Holstono žmona visa tai surašė?
Taip.
Duomenų atstatymas. Nenuostabu, kad ją išsiuntė valyti.
Ji pateko į katalogą. Džordžui niekaip nepavyko.
Nieko sau. Čia gal tūkstančiai failų.
Iš kur man žinoti, nuo ko pradėti?
Gal nuo čia?
Taip, gudru.
Labas, Džulse. Nerealiai, ką? Tai - vaizdo įrašas.
Kas čia dabar, bliamba?
Radau. 98-ame.
Ji buvo 17-ame. Kaip galėjo atsidurti 98-ame?
Tiesa. Jei jau kalbu atvirai,
tu irgi turėtum žinoti, kad perėjau į Mechanikos skyrių tam,
kad surasčiau žmogų, kuris man parodytų kelią.
Labai greitai supratau, kad apačioje viską žinai tu.
Planavau išgauti iš tavęs visas žinias
ir palikti tave.
Bet tada nutiko apmaudžiausias dalykas.
Aš tave įsimylėjau.
Šiaip ar taip...
šiandien norėjau tau pasakyti,
per Kuperio įšventinimo į mokinius vakarėlį, kad radau duris, kurių ieškojau.
Jos - didelės. Gal virš 4,5 metro. Metalinės.
Negaliu pro jas pralįsti. Gal tu galėsi.
Spėju, norėtum žinoti, ką dariau su vandeniu.
Paaiškėjo, kad dėl jo nebuvo ko nerimauti.
Bet kokiu atveju, Džulse, svarbiausias dalykas yra ten esančios durys.
Turi jas surasti.
PAKTAS TARP ĮKŪRĖJŲ IR SAILO PILIEČIŲ
Aš...
Įrašinėju šitai, jei kartais neišgyvenčiau,
bet žmonės turi žinoti, kodėl Alison Beker išėjo valyti.
Pameni, ką ji pasakė, kai paprašė leisti išeiti?
Atsidaryk failą „Džeinės Karmodi valymas“.
Pamatysi, kodėl.
Gaila, kad neatėjau čia anksčiau.
Gerai, kad neatėjai. Aš ją paleidau, Robai.
Ką? Kodėl?
- Tik paklausyk. - Ko?
Ji buvo čia, ir tu ją paleidai?
Žinojau, kad ateini čia su šutve smogikų, laikančių pirštus ant gaiduko.
- Ne, daviau jiems įsakymą nešauti. - Ir man duodavo tokius nurodymus.
Žinau, kaip būna.
Mes turime vieną tikslą, vieną troškimą, tik tai ir tematome.
- Kas? - Bernardas, jis...
jis sužinojo, kad pasiunčiau palydą tau ir Entoniui,
ir dabar dvejoja, ar skirti mane savo mokiniu.
Tiksliai pasakyk, ką jis sakė, Robai.
Dabar negaliu. Turiu grįžti atgal.
Tėti.
Entoni, mielasis. Liepiau būti savo kambaryje.
Viskas gerai, sūnau. Patikėk.
Tėtis neleis, kad tau kas nutiktų.
Nori, kad tėvelis mus gintų, tiesa?
Aš irgi. Turime jį išleisti, kad jis galėtų tą daryti.
Ar tu išsiųsi tą moterį valyti?
- Pažiūrėsim. - Tikiuosi, kad išsiųsi.
Nenoriu, kad ji čia sugrįžtų.
Turiu paslėpti diską ir grįžti atgal.
Prieš išeidamas noriu pasakyti dar vieną dalyką -
esu labai laimingas,
kad šioje suknistoje vietoje man teko būti su tavimi.
Tad jei prieš tai neaiškiai pasakiau, žinok, kad myliu tave, Džuljeta Nikols.
Aš tave myliu.
- Kaip Kamilė? Kaip tavo sūnus? - Abu išsigandę.
Girdėjau, diskas pasirodė 98-ame.
Jo ten nėra. Kažkas žaidžia su jo koordinatėmis.
Jie kieti, bet aš dar kietesnis. Mes jį surasime, surasime ir ją.
DŽEINĖS KARMODI VALYMAS 97 M. RUGSĖJO 13 D.
Dieve...
- Kaip... aš... - Turite tai pamatyti.
Kaip gražu.
Ar girdite mane? Ar girdite?
Tas ekranas kavinėje...
Žmonės turi žinoti. Jie turi pamatyti.
Alison buvo teisi.
Ekranas - tai melas.
Išvertė Akvilė Katilienė