Hon bär fortfarande uniformen och sheriffbrickan.
Hon kommer lätt in hos folk.
Gå in igen, allihop, är ni snälla.
Tack.
Just det. Allt är som det ska.
Paul.
Hur kom hon undan?
Tror du att jag lät henne gå?
- Varför skulle han göra det? - Vet inte.
- Jag skickade hem honom så länge. - Var fan är hon?
Amundsen och hans team genomsökte nivån,
varje lägenhet, varje garderob, under varje säng...
Har hon lärt sig osynlighetens konst?
För det är en konst jag gärna lär mig.
Hon kan möjligen ha gått runt
eller klättrat på andra sidan schaktet.
- Har ni genomsökt den nivån? - Det har vi.
Jag tog in alla lediga väktare. Vi kollar varje bildskärm.
Låt dem spåra hennes rörelser igår. Det kan säga oss nåt.
Vi måste anta att hon på nåt sätt lämnade den nivån
och tog sig tillbaka till trapporna.
Amundsen får prata med alla som kan ha gömt henne.
Rob, du förstår väl vad vi står inför här.
Gå.
Prata med hennes vänner och familj. Se om nån gömmer henne.
Jag behöver en eskort.
Paul.
Raring.
Jag har tacklat av.
- Det är inte ditt fel. - Jo.
Det är mitt fel.
Om du frågar om jag mår bra, är svaret ja.
Fysiskt mår jag som vanligt, men titta här.
Mina händer kan inte sluta skaka.
Alla dessa mediciner och örter...
Nu skulle jag hellre låta folk veta att jag lider av Syndromet,
än tro att jag är inkompetent.
Du är inte inkompetent.
Du har jobbat hårt för att komma dit du är.
Men det kanske är dags.
- För vad? -Återvända till Rättsavdelningen.
De gillade dig där.
Du presterade bra där och det var inte samma krav.
Jag går inte tillbaka dit.
Så du tänker tala om att du har Syndromet
och hoppas att de ska ignorera det, och Pakten?
Jag menade inte allvar, Kat. Jag sa bara hur jag kände.
Du ljög, Paul.
Jo, du förtjänar jobbet du har,
men du berättade inte för dem om din sjukdom.
Så om du måste återvända till Rättsavdelningen
- för att gå framåt... - Jag är väl kvalificerad för jobbet.
Det förnekar jag inte!
Men en sheriff har redan skickats ut, och den andra var på samma väg,
och ingen av dem hade barn!
Så när du tänker på hemligheter
och din stolthet och vad du är kvalificerad för,
tänk på din dotter som skulle få växa upp utan dig.
Tänk på det.
Kat, nu är du orättvis.
Det är sanningen.
När jag var 17 fanns det en kille,
Justin Carlson, som hade Syndromet.
Få visste det, men jag visste.
Jag såg hur han försökte dölja det på samma sätt som jag.
Och han visste att även jag hade det.
En dag kom han fram och frågade mig om det,
som om han ville bli min vän.
Jag slog till honom så hårt att jag slog ut en tand på honom.
Jag sa att om han tjallade för nån eller försökte prata med mig igen,
skulle jag slå honom hårdare.
Så viktigt var det för mig att bevara hemligheten,
att ingen skulle veta att jag led av nån defekt,
att jag var en som enligt Pakten bara kunde ha ett jobb
utan fysiska krav, för att jag var annorlunda.
Jag är inte begränsad av vad andra tror
- att jag klarar av... - Raring.
...och jag får göra misstag.
Jag får göra misstag.
Vad gör du?
Jag ska fånga in den person jag lät undkomma.
Jag ska rätta till det här.
- Hank. - Walker.
Handlar det om Jules?
Jag försökte säga till dem att Mekaniska är som en väloljad maskin
tack vare att våra hårt arbetande medborgare sätter Silons säkerhet främst.
Men här är de ändå.
Ja.
Kom in, då.
Jag har inget att dölja.
Hon vaknade inte till amningen kl 05:00.
Jag är så trött.
Jag vaknade inte förrän klockan sex och...
Denise, det är ingen fara.
- Jag är en dålig mor. - Nej, det är du inte alls.
Du är bara uttröttad.
Titta. Claudia mår bara bra.
- Vad gör ni? - Peter Nichols.
- Vi är mitt i... - Vet du var din dotter är?
- Ni väcker bebisen. - Vet du var din dotter är?
Nej. Var snälla och gå nu.
Bäst att ni gör som han säger.
Om du väcker bebisen kanske den stackars kvinnan dödar er.
Jag minns när dagens största bedrift var att få vår pojke att sova.
Vad vill ni min dotter?
Dr Nichols,
jag förstår att Juliette är den viktigaste personen i världen för dig,
men för allas skull här i Silon
måste du berätta för mig var hon kan vara.
Hon är den viktigaste personen för mig,
men jag vet inte hur hon tänker eller vart hon kan ta vägen.
Före denna vecka hade jag inte sett henne på 20 år.
- Vad har hänt? - Hon sa att hon ville gå ut.
Nu letar hela Silon efter henne.
Hjälp mig finna henne innan nån skjutglad soldat gör det.
Om det där ska vara en varning, är den onödig. Jag känner till dem väl.
Det gör du nog.
Det finns ett ställe halvvägs bakom balkongen på nivå ett
där räcket är slitet och jämnt
av alla som har gripit hårt tag i det innan de har hoppat.
Jag trodde aldrig att min fru skulle bli en av dem.
Men på grund av era soldater är Jules allt jag har kvar.
Mr Sims, om du var i mina kläder,
skulle du hjälpa dem som jagar ditt barn?
Det skulle jag,
för ingen person är viktigare än de 10 000 eller de tusentals som kommer.
Jag har ingen aning om var hon är.
Varför har de stängt skolan?
Det är en särskild dag, vännen. Jag behöver inte gå till jobbet heller.
Det blir bara du och jag. Varma smörgåsar till lunch.
Kommer pappa hem?
Pappa är väldigt upptagen idag.
Jag har gjort en sak åt honom.
Så fin.
Får bara pappa en, men inte mamma?
Jag gjorde en åt dig också, mamma.
- Mrs Sims? - Ja?
Din man skickade oss för att eskortera er båda hem från skolan.
Ni är lite sent ute.
- Vi bor här. - Jag ber om ursäkt.
Kan vi ändå få se till att ni kommer in?
Nåväl.
Okej. Vi är inne.
- Får vi kolla där inne? - Ni sätter inte foten här inne.
Men säg min man att ni gjorde ert jobb.
- Ma'am. - Jag var soldat i 12 år
innan jag flyttade till IT. Jag kan ta vara på mig själv.
Ja, men det skulle kännas bättre...
Ni drog uppmärksamhet till mig och ropade mitt namn.
Skulle min man gilla det, tror ni?
Okej. Kom nu.
Sådär ja.
Är allt bra, mamma?
Jadå.
Jadå, vännen. Allt är bra.
Stanna här inne och ta fram hemläxorna.
Jag ska laga nåt gott åt dig.
- Ja. - Ursäktar du mig?
- Ja, mamma. - Okej.
Jag vill inte skada dig, men gör det om jag måste.
BASERAD PÅ ROMANSERIEN SILON AV HUGH HOWEY
Jättefin, raring.
MAMMA
Ta hand om den åt mig, är du snäll.
Ja, mamma.
Jag ska stänga dörren, men allt är som det ska.
Jag måste bara prata med en person från jobbet.
Ja, mamma.
- Kan du använda en pistol? - Inte riktigt.
Men du är så nära att det inte spelar nån roll.
Du har bara en patron.
Hur många behöver jag?
Jag är inte här för att skada dig.
- Du sa det. - Jag säger det igen.
-Är de här mina? - Ja. Din man tog mina.
Boja fast dig vid räcket i badrummet.
Nej.
Hör på. Om jag skjuter, vare sig jag träffar eller ej,
räcker det för att ge din son mardrömmar resten av livet.
Vill du det?
Jag går ingenstans där jag inte ser både dig och dörren till min sons sovrum.
Köket. Nu.
Verkligen?
Jag har gjort mer med mindre.
Du också, vad det verkar.
PAKTEN
Vad gör du?
SKANNAR EXTERN HÅRDDISK
Du får inte komma in.
Bara utredare från Rättsavdelningen, sa domaren.
Som ställföreträdande sheriff har jag ansvar för att utreda
alla som vill gå utanför Silon.
Och jag har order att gripa alla som försöker komma förbi mig.
Sir, jag vet inte om du minns mig,
men jag gick på dina lektioner om Pakten i fjol.
- Jean? - Robinson.
Om det var upp till mig skulle jag släppa in dig, men jag får inte.
Jag har inget val. Jag måste göra som de säger.
- Kan du säga om hon lämnade nån lapp? - Ingen lapp. Stället var en enda röra.
Jag tänkte att om jag visste varför sa att hon måste gå ut,
vore det lättare att hitta henne.
Jag vet inte.
Men bäst att du går.
Vem var det som gav dig mardrömmar?
Man säger inte en sån sak om man inte har dem själv.
Du var soldat förut, sa du.
När jag var ungefär i samma ålder som din son är nu,
bröt nån som du ner vår dörr.
De förstörde vår lägenhet, min familj.
Rättsavdelningen. Som du brukade jobba för och som din man jobbar för.
Min man arbetar för Silons bästa.
- Så du tror på Silons bästa? - Ja.
Men inte nog för att släppa in två soldater i lägenheten där din son sover.
Fast det var din man som skickade dem.
Min man styr inte över allt som händer i Silon.
Och han är absolut inte ansvarig
för nåt som hände dig som barn.
Du anar inte vad din man är ansvarig för.
Och vad tror du händer när han får veta var du är just nu?
Kom in.
Jag talade med henne far. Vårt team på Botten kollade hennes vänner i Mekaniska.
Hon är inte där.
Skickade du team nån annanstans?
Bara dit än så länge.
Spanarna spårade Nichols rörelser igår.
Mest normalt tills hon gick till Centralen på tian.
Hon skickade ett meddelande med en bärare.
Sheriffämbetet har egna bärare.
Jag vet. Jag lät en agent kolla upp det.
Meddelandet levererades till nån i kafeterian.
Nån som jobbar där?
Nej, nån som satt där.
Lukas Kyle, jobbar hos IT.
Vi vet inte hur meddelandet löd,
men vi vet vad Kyle gjorde när han fick det.
Han gick till Nichols lägenhet.
BROTTSPLATS
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
PÅ ORDER AV DOMARE MEADOWS
OGILTIGT KOMMANDO
BIBLIOTEK
ÖPPNA_D/DR: "BIBLIOTEK"
FANTASTISKA ÄVENTYR I GEORGIA RESEGUIDE FÖR BARN
Är du nyfiken av dig, mr Kyle?
Nej...
Alltså, inte mer än andra, sir.
Men jag förstår att du gillar att gå upp till kafeterian nattetid
och kartlägga ljusen på himlen. Stämmer det?
Det är bara en hobby för att fördriva tiden.
Jag är nog snarare analytisk än nyfiken.
Analytisk?
Det är därför jag trivs här i IT.
Här får jag använda...
Har du nån aning om vad de är?
Ljusen.
Nej, sir.
Några gissningar?
Och sheriff Nichols?
Har hon nån aning om vad ljusen är?
Lukas, igår fick du ett meddelande från sheriffen via en bärare,
och gick raka vägen till hennes lägenhet där ni pratade.
Det var svårt att höra på grund av vattnet hon spolade.
Sen krossade Nichols spegeln
och förstörde luftkvalitetsmonitorn bakom den.
Ett brott.
Dessutom visade hon dig en hårddisk.
En förbjuden hårddisk.
Och vad gjorde du?
Alltså, ingenting. Jag gjorde ingenting.
Precis.
Sheriffen visade dig en i hög grad förbjuden relik,
och du sa inget till nån.
Ett säkerhetsteam kom även till hennes lägenhet,
och du kunde ha varskott dem,
men du smög iväg.
Jag visste inte att det var en förbjuden relik, sir...
Du är ju analytisk, så låt höra.
Vad tror du konsekvenserna är för en sån passivitet?
Konsekvenserna?
Kom igen. Du är smart. Annars vore du inte vid IT.
Jag menar, före idag hade jag inte känt igen ditt ansikte,
men jag känner väl till dina prestationssiffror,
och de är rätt höga.
Så, konsekvenser.
Vad sägs om sopsorteringen?
Gruvorna?
Med tanke på ditt grova svek,
kanske putsning vore mer lämpligt.
Mr Holland, snälla, jag...
Tiotusen av Silons medborgare är beroende av ditt omdöme,
men du blundade för det.
Varför?
Är du kanske... kär i henne?
Jag ser nog ingen utväg för dig...
...om du inte hjälper oss att hitta henne.
Jag har ingen aning om var hon är.
Vad ville hon dig?
Bara hjälp med hårddisken, men jag hjälpte henne inte.
Hårddisken, beskriv den för mig.
- Den var gammal... - Vad mer?
Den var tillbucklad.
Fanns det ett serienummer?
- Jag tittade inte så noga. - Skitsnack!
Du ljuger för mig. Vad mer?
Det fanns ett nummer på den.
Inget serienummer, bara ett...
Ja. Vilket nummer?
Ett nummer, 18.
Håll honom nånstans. Låt honom inte prata med nån.
- Vad är det? - Följ med mig.
Ge mig en systemskanning efter en hårddisk.
Serienummer 18.
Sir, serienummer har nio siffror.
Den här har två, en etta följd av en åtta, annars känt som 18. Hitta den!
Hur mår du?
Jag har försummat att utse en vice borgmästare.
Och du tycker att det borde vara du, Robert,
men tidigare idag lät du Amundsen skicka agenter
att ledsaga din fru och barn hem från skolan.
Vi hotas av utplåning,
och du väljer att skydda din familj före Silon.
Det är väl förståeligt, antar jag.
Men jag undrar om att utse dig till min vice
vore rätt mot dig, din fru, din son och Silon.
Jag hittade den.
Hårddisken är kopplad till en dator i en lägenhet på nivå 17.
- Sjutton? - Ja, sir. Lägenhet 114.
Det är fan inte klokt.
Rensa trapporna ända till nivå 17!
Hämta alla tillgängliga soldater på nivåer ovanför och nedanför.
BÖRJA HÄR
Följ med mig!
- Hej, Jules. - Va?
Rätt galet, va? Det här är en video.
Eller så kallades de i tiden innan.
Jag spelar in den med en gammal kamera jag hittade.
Den var nästan slut, men jag fick igång den eftersom jag är ett geni.
Förhoppningsvis ser du det här med mig bredvid,
iakttagande din reaktion. Men om inte,
och du ser det här utan mig...
Först och främst betyder det att du hittade ledtrådarna jag lämnade.
Men om du ser det ensam, betyder det också
att Rättsavdelningen kom på att jag har hårddisken
och att det inte gick som jag önskade.
Kom ihåg att jag aldrig ville utsätta dig för fara.
Men det finns saker på hårddisken som folk behöver se.
Sanningen.
Sluta.
Du bör också veta att jag...
Så fort du startade hårddisken visste de att du är här.
Du kan antingen fly eller fortsätta titta och dö.
- Kom igen. - Fort!
Jäklar. Jäklar.
Alla kameror i gränderna slocknar.
Vänta.
Hej, är ni oskadda?
Anthony, är du oskadd?
Hur kommer hon undan hela tiden?
Nästa.
- Resebegränsningarna kvarstår. - Jaha, jag hör till IT.
Varför är det viktigt för dig att färdas idag?
Det är inte viktigt för mig, men för min chef.
Tackar.
- Hej. - Måtte det vara viktigt, Patrick.
Jag fick ljuga mig förbi flera kontrollstationer.
Spenderar jag tio krediter
på ett oviktigt meddelande? Nej. Kom in.
Kom igen.
Jag lovade min skitstövel till chef att jobba helger i...
Patrick, vad gör sheriffen här?
- Hon är nog före detta sheriff nu. -Ännu viktigare, vad gör jag här?
Du ingår i en ring som hackar Silons säkerhetsnätverk
och kränger stulna varor från marknaden.
- Din svekfulla jävel! - Jag sa ju att du var bäst.
- Varför hjälpa en snut? - Jag räddade hans liv.
Hon vill gärna tro att det är därför. Men jag gör det för klockan.
Jag har ett jobb åt dig.
- Har du en klocka åt mig också? - Nej.
- Då är jag inte intresserad. - Jo, det är du.
- Oj, jäklar. George Wilkins. - Ja.
Det finns en fil jag behöver se färdigt.
- Varför behöver du mig? - Jag behöver en dator med SysOp-behörighet
- och de ger inte en till en brottsling... - Oj.
Inte lätt, men jag kan komma runt det.
De letar efter hårddisken, så när man pluggar in den
kommer de springande.
- Lite svårare, men möjligt. - Där.
Jag kan få dem att tro att det kommer från nån annanstans.
Vill du skicka ett team soldater nånstans?
Före detta pojkvän? Din chef?
Kanske skitstöveln på nivå 98?
Som angav dig för förfalskning?
Klart.
Jag försökte knäcka den här i flera år innan jag sålde den till Regina.
Den samlade bara damm när hon erbjöd ett byte.
Sen gav hon den till George. Gjorde Holstons fru de här?
Ja.
Dataåtervinning. Inte konstigt att hon gick ut.
Hon kom runt registerproblemet. George klarade det inte.
Oj. Det finns typ tusentals filer här.
Hur vet jag var jag ska börja?
Kanske där?
Ja, det var en stor hjälp.
Hej, Jules. Rätt galet, va? Det här är en video.
Men vad i helvete?
Jag har den. Den är på 98.
Hon var på 17. Hur fan kom hon till 98?
Sanningen. Om jag ska vara ärlig,
bör du också veta att jag flyttade till Mekaniska
för att hitta nån jag kunde använda som guide här nere.
Jag insåg snart att den som vet allt här nere är du.
Min plan var att samla all kunskap du kunde ge mig,
och lämna dig kvar.
Men så hände en irriterande sak.
Jag blev kär i dig.
I alla fall...
...ville jag berätta att idag
vid Coopers skuggparty hittade jag dörren jag letat efter.
Den är stor. Kanske 4,5 meter hög. Metall.
Jag kan inte komma igenom den. Men kanske du kan.
Du undrar väl hur jag gjorde med vattnet.
Tja, det var inget problem, visade det sig.
Hur som helst, Jules, det viktiga är att dörren finns där nere.
Du måste hitta den.
PAKTEN MELLAN GRUNDARNA OCH SILONS MEDBORGARE
Jag...
Jag spelar in videon ifall jag inte klarar det,
men folk måste få veta varför Allison Becker gick ut och putsade.
Minns du vad hon sa när hon bad att få gå ut?
På den här, sök efter filen med texten "Jane Carmody putsar".
Så förstår du varför.
Jag önskar att jag hade kommit tidigare.
Det var bra att du inte kom tidigare. Jag lät henne gå, Rob.
Va? Varför gjorde du det?
- Lyssna nu. - På vad?
Du hade henne här och släppte henne?
Jag visste att du kom med ett gäng skjutglada soldater.
- De hade order att inte skjuta. - Jag har fått såna order.
Jag vet vad som kan hända.
Vi har ett mål, en ambition, och vi ska inte tappa den ur sikte.
- Vad är det? - Bernard, han...
...fick veta att jag lät eskortera dig och Anthony hem,
och nu undrar han om jag är rätt person som hans efterträdare.
Berätta exakt vad han sa.
Jag kan inte just nu. Jag måste tillbaka.
Pappa.
Anthony, vännen, du skulle ju stanna på rummet.
Allt är bra nu, pojken min. Jag lovar.
Pappa låter inget hända dig.
Du vill väl att pappa ska skydda oss?
Jag också. Vi måste låta honom gå, så att han kan göra det.
Tänker du skicka ut den där tanten att putsa?
- Vi får se. - Jag hoppas att du gör det.
Jag vill inte att hon nånsin kommer tillbaka.
Jag måste gömma den här hårddisken och gå tillbaka upp.
En sak till innan jag slutar,
jag är så glad att jag var den lyckliga fan
på det här sjuka stället, som fick vara med dig.
Så om jag var otydlig tidigare, älskar jag dig, Juliette Nichols.
Jag älskar dig.
- Hur är det med Camille? Och pojken? - De är rädda, båda två.
Hårddisken dök visst upp nere på 98.
Den är inte där. Hon låter nån studsa runt adressen.
De är bra, men jag är bättre. Vi ska hitta den, och henne.
JANE CARMODY PUTSAR 13 SEPTEMBER, SILOÅR 97
Herre min...
- Det är så... - Hör ni, ni måste se det här.
Det är så vackert. Så vackert.
Kan nån höra mig?
Det man ser från kafeterian...
Folk måste få veta. De måste se.
Allison hade rätt.
Det vi ser är lögn.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson