Man har ljugit för oss.
- Alla måste få se det här. - Vilka alla?
Alla.
Går det att visa det här på varenda dator?
Nej.
- Vadå? - Alltså, jag menar, det är inte omöjligt.
Alla datorskärmar styrs av IT.
Vill du bryta dig in där?
Det finns signalförstärkare på var 30:e nivå.
Okej, vilken är den lägsta?
Jag måste förbi Toppnivån och Mitten.
Det finns en på 126.
- Bra, vi går dit. - Nej... Vänta.
Det finns säkerhetsteam på varje nivå.
Och såvitt jag förstår letar alla efter dig.
- Det går inte... - Jag kan få oss dit.
Gå och ge mig klockan.
- Nej, du följer med oss. - Så fan heller.
Du bad om en datorkille
som kan trolla, och jag fixade honom.
Han är bra,
men Bernard är bättre. Han spårar det hit.
Vill du stanna?
-Är det sant? - Ja.
Men för fan.
Danny... Typiskt. Okej, för fan.
Jag har den.
- Var är hårddisken? - I en lägenhet på 22.
- Vems lägenhet? - Den är tilldelad Patrick Kennedy.
Vi behöver alla soldater till 22. Alla till 22.
Är han hennes vän?
- Ni skulle kolla alla... - Nej.
Men hon räddade hans liv.
Alla soldater till 22.
Slå in dörren.
ÖPPNA INTE VID RÖTT LJUS
- Fan. Vi måste sticka. - Inte än! Rött ljus!
Helvete.
Fort!
Okej. Bra.
Kom igen! Dra i spaken.
Hur ska vi kunna...
Gå.
D, sätt fart. Kom igen.
De genomsökte nivån. Hon är inte där.
Hon hade blivit sedd i trapporna. Var är hon?
Mr Sims?
Ett meddelande från en av dina agenter.
NYTT MEDDELANDE
VID GENOMSÖKNING AV NICHOLS VÅNING KOM BILLINGS
HAN NEKADES TILLTRÄDE.
Vicesheriffen. Ja, det är mitt fel.
När jag sände hem dig
trodde jag att det var klart att du skulle stanna här.
- Var jag otydlig? - Nej. Inte alls.
Ändå gick du till Nichols lägenhet.
Bara för att du undervisade henne om Pakten, trodde du
att soldaterna inte skulle berätta?
Nej.
Varför gick du dit?
Jag tänkte att om jag fick veta varför hon ville gå ut,
skulle jag kunna hitta henne.
Hittade du nåt som gav dig ledning?
Nej.
Hittade du nåt som kan förklara varför
hon lät dig gripa mig häromdagen...
...eller varför gick du med på det?
Hittade du nåt som förklarade varför hon gick till min lägenhet
och hotade att döda min fru och min son?
Vicesheriffen, jag kan inte undgå att lägga märke till dina händer.
Du håller fast höger hand med vänster.
Varför?
Okej, Danny. Jag måste in.
- Okej. - Kör.
Kör.
Är allt väl?
Jag blev nästan träffad!
- Okej. Var är det? - Hitåt.
Okej.
Här.
Okej.
- Okej. Helvete. - Undan, jag gör det.
SIGNALFÖRSTÄRKARE NIVÅ 126
Ge mig hårddisken.
Hallå. Är det där en kamera?
- Ja. - Ja.
- Troligen. - Ge mig hammaren.
Sluta. Om en kameran slocknar, skickar de fler soldater.
Så fort man pluggar in den.
Ett ögonblick, bara. Såja.
UPPTÄCKT NIVÅ 126
Hårddisken startades just på nivå 126.
- Var? - Vid vårt nav.
Hämta Sims.
Där.
SIGNALFÖRSTÄRKARE
De har hittat oss.
Okej, då.
Jag kontaktade Karins. Hon är där om fem minuter.
- Jäklar. - Vadå?
De länkar bildskärmar.
Kom igen.
Ja.
Blunda, allihop!
Blunda! Vänd er om! Täck era ansikten.
- Gör som han säger! - Fort.
- Ja, sir. - Du med, Robert.
INLEDER NEDSTÄNGNING
Va? Vad hände? Stängde han ner nätet? Va?
INGEN SIGNAL
- De stängde ner alltihop. - Va? Helvete!
- Det är över. Du måste iväg. - Okej.
- Följ med honom. - Nej. Hallå!
- Klockan, då? - Skojar du?
Helvete.
Det ni just har sett...
...måste ni glömma.
Det här är Karins på 126. Vi har två man i häkte.
Nichols, då?
Vi har spärrat av nivån. Vi hittar henne.
- Det har vi hört förut. - Hon är smart. Och modig.
Hon är inte på 126 längre.
- Var är hon? - Hon är i sopnedkastet.
Det är så hon tar sig runt.
- Jäklar. - Jag ser henne.
- Har hon kommit ut? - Nej, sir.
Gå till Återvinningen. Ta allt tungt.
Nichols, ta dig ut vid nästa lucka!
Jag är tillsagd att knuffa ut dig.
- Har ni henne fast? - Jag är inte säker.
Försäkra dig om det.
Ta henne! Herregud. Dra ut henne.
BASERAD PÅ ROMANSERIEN SILO AV HUGH HOWEY
- Du borde kommit till mig. - Vad hade du gjort?
- Inte tagit henne hit. - Vart annars?
Jag vet inte, men...
Rättsavdelningen är här.
Va? Vänta, hur vet de att hon är här?
Jag berättade för dem.
Det finns ingenstans att gömma henne där hon inte hittas.
De skulle ödelägga Mekaniska.
Alla nere på Botten skulle få betala priset.
Din skitstövel.
Nej. Han har rätt.
Jag klarar mig.
Innan du släpper in dem, behöver jag en minut med Walk.
Jag ska försöka.
När allt kommer omkring
hade det varit bättre om du stannat hos din pappa
när du var 13 år gammal.
Walk, lyssna på mig. Jag måste berätta några saker för dig.
Vänta lite.
- Hon ska ingenstans. - Shirley.
Nej... Hallå!
Sluta.
Ut. Ut med er.
- Vänta. Hon kan inte gå. - Håll käften, för fan.
- Hon har varit här i 25 år. - Håll käften, sa jag.
Rob.
Du, ta över där nu.
Om vi var ensamma
hade allt varit helt annorlunda nu.
Jag hade aldrig skadat din familj.
Min son frågar jämt om den läskiga tanten ska komma tillbaka.
Hur många familjer tror du tänker likadant om dig?
- Vet du vad jag brukar göra? - Rob. Rob!
Vänta utanför med ditt folk.
Om du hade kunnat göra som du tänkte,
- hade du dödat alla i Silon. - Folk kan hantera sanningen.
Jag delar inte din optimism.
Jag måste fjättra dig.
Så att jag inte flyr igen?
Mer för syns skull.
Jag har ett förslag. En överenskommelse.
För att förhindra uppror och svåra rättskonsekvenser
för dina vänner på Botten,
ska du sluta säga att du inte bad att få gå ut,
och avstå från din rätt till offentlig hearing.
Berätta bara vad som hände George.
Om du samarbetar kan jag göra mer än så.
Jag borde ha avrått henne.
Från vad?
Att ta den där eländiga värmetejpen när vår tog slut.
Det var det som retade upp dem där uppe.
De har säkert en lista med saker hon gjorde som retade upp dem.
Jag ska väl gå tillbaka till kontrollrummet.
Och vägra prata med Knox.
Shirley.
Han angav Jules.
Du hade åtminstone låtit dem hitta henne utan hjälp.
Ja, för jag är ju en sån hjälte.
För rädd att gå ut genom dörren.
Knox hade inget val.
Jo, det hade han. Det hade vi alla.
Kom igen.
Gamla dåre. Du är allt hon har.
Du kommer inte att dö. Det bara känns så.
Walker, vad gör du?
Tar lite frisk luft.
Okej. Bara vänta.
Vänta, bara...
Jag behöver vatten. Får jag lite vatten?
Okej.
Hundar! Plats!
Carla.
Martha.
Du ser pigg ut.
Jag minns inte dig som en lögnare.
Jag väntade mig inte att få se dig här uppe igen.
Då är vi två.
Hur är det i Förrådet?
Vadå? Vänta, har det här att göra med Nichols?
Är det om den där jävla värmetejpen?
Det stämmer.
Hennes påhitt tog hit hela Rättsavdelningen
och den där jävla IT-chefen.
Han som blev borgmästare.
Varför bryr de sig så mycket? Er tejp är mycket bättre än deras.
Jag vet. Det är helt ologiskt. Eller kanske inte.
Stanna. Släpp henne fri.
Och lämna oss.
Om hon berättar för nån vad hon ser, måste vi gripa dem.
Ingen fara. Vi gjorde en överenskommelse.
Vad är det här? Vad gör vi här?
Mr Sims.
Det är ett protokollsbrott, jag vet,
men jag gör ett undantag för sheriffen innan hon putsar.
Visa övervakningsfilmen med George Wilkins i trappan.
Vi hade aldrig en chans.
Nej.
- Hur mycket vill ni se? - Fram till där de stannar.
Ljud.
- Fortsätt. - Jag behöver vatten.
Vi tror att han medvetet stannade framför en kamera.
Vid det laget visste han hur de såg ut.
Var inte dum.
- Ta ett steg till... - Gå in närmare.
...så ska jag vara väldigt dum.
- Vad vill du? - Hade du order att ta mig levande?
- Ja. - Så att nån kan tortera mig
tills jag ger upp hårddisken och dem jag jobbade med.
- Nej. De vill bara prata med dig. - Du ljuger illa.
Nåväl.
Nej!
Hur går det idag?
Allt är rätt lugnt.
Det har inte varit så lugnt sen Holston gick ut.
Rob.
Jag förhastade mig när jag uttalade tvivel på dig som min vice.
Imorgon, när Nichols är ute på kullen, ska vi prata mer.
Jag tänkte att du inte åt, så jag bakade nåt.
Nej tack. Jag har ingen aptit, så jag...
Minns du vad vi alltid sa när du var liten?
- Ja. "Bara en tugga till." - Bara en tugga till."
Mamma brukade laga det här.
Pappa, jag...
Förlåt att jag klandrade dig för allt.
Nej. Vi borde ha pratat om det för länge sen.
Jules, raring, varför sa du att du ville gå ut?
- Kunde jag ha gjort nåt? - Nej, jag sa inte...
Tänk att du kan laga så god mat. Det är väldigt gott.
Inte illa för en gammal man, va?
Ta in honom.
Du kan gå.
Lukas, delvis tack vare ditt samarbete
har vi Juliette Nichols i häkte.
Vad ska hända med henne?
Frågan är snarare vad som ska hända med dig.
Jag hjälpte dig.
Ja. Och som tack för det skickas du inte ut att putsa.
Nej, du ska skickas till gruvorna.
Tio år.
Vilket är synd,
för du har en stor naturlig begåvning.
Stor intellektuell nyfikenhet.
Att sitta i kafeterian ensam, natt efter natt,
och se ljusen i skyn.
I gruvorna ser du inga ljus.
Men kanske får du bättre förstånd efter att ha burit järnmalm i tio år.
Det luktar gott.
Alla kommer med mat, Shirl. Jag är inte hungrig.
Walk säger att om du äter alla får du kanske inte rum i dräkten.
Smaka åtminstone en.
- Nej, jag... - Hon sa att du skulle ta hela asken...
...för att ge tur.
Ja.
Okej?
Du, jag klarar mig.
CELL 3
"Du ville veta sanningen. Sanningen är att jag älskar dig.
Var inte rädd, de är bra i Förrådet."
Hej. Jag har just fått henne att somna.
Kat, jag måste berätta en sak.
Vadå?
Sims vet att jag har Syndromet.
Vad betyder det?
Har du fått sparken? Måste vi flytta?
Vi måste inte flytta. Jag har inte fått sparken.
Borgmästaren och Rättsavdelningen tänker göra undantag för mig.
Tack, sheriff.
Ursäktar du oss en stund?
Borgmästaren, om du ursäktar,
- innan det är officiellt... - Jag vet, jag vet.
Han är en sån paragrafryttare. Jag kan inte officiellt svära in honom förrän...
Förrän jag är död?
Han blir en bra sheriff.
Det borde ha varit han från början.
Ångrar du att du tog jobbet?
Inte alls.
Du kunde ha varit kvar i Mekaniska och mixtrat med generatorn.
Jag vill att du ska veta
att jag inte gör det här med glädje. Inte alls.
Så sluta.
Tja, jag tänker på det minst en gång om dagen.
Men jag vill inte tynga dig med mina bekymmer.
Du frågade förut när dina problem började.
När jag stal den jävla tejpen.
Nej, dina problem började vid befruktningen.
Dina föräldrar borde inte ha fått barn.
Men ibland är slumpen framme.
Så genom att skicka ut mig ställer du allt tillrätta?
Knappast.
Varje människoliv har värde.
Du har varit till stor nytta för Silon.
Men när du blev sheriff
och började undersöka Wilkins död...
Så var jag inte nyttig längre.
Du blev ett dödligt hot mot vår överlevnad.
Mot vår överlevnad?
Alltså, om det krävs att George
och Jahns, Marnes, sheriffen och hans fru dör,
är det nåt väldigt fel med stället.
Och vet du vad?
Jag vill inte vara till stor nytta längre.
Du var tekniker.
Du övervakade tryckmätarna dag och natt.
Och om trycket blev för högt eller för lågt
gjorde du justeringar,
för annars skulle allt sprängas.
Även jag är tekniker.
Men istället för en generator, håller jag hela Silon igång.
När Allison Becker och George Wilkins öppnade den där hårddisken
var det nödvändigt att göra justeringar,
för annars skulle snart stället gå åt pipan.
Var min mamma en av dina små justeringar?
Det var hennes val.
Men du vet att det vi ser där ute är en lögn.
Så varför talar du inte om för folk att det är ofarligt att gå ut?
Och dörren sen?
Den massiva ståldörren
längst ner i Silon, som George fann.
Varför berättar du inte för folk om den?
Grundarna lämnade många mysterier efter sig.
Det är dags att vi båda klär oss lämpligt.
Gratulerar, förresten.
Du drar den största åskådarskaran nånsin för en putsning.
Faktiskt större än Holstons.
Jag tänker inte putsa.
Det tänker ingen, men de gör det alltid ändå.
Precis som Grundarna i sin visdom visste att de skulle.
Vilket påminner mig...
Din sista önskan beviljades.
SHERIFF
SANNINGEN
Vicesheriffen!
"Juliette Nichols, du står anklagad och dömd
för att ha brutit mot vårt samhälles avgörande lag.
Varje uttalad önskan att lämna Silon beviljas.
Men den är oåterkallelig.
Du har ombetts att putsa
och har försetts med material för det.
Men du kan inte tvingas att putsa.
Väl utanför luftslussen är du utanför lagen.
Vi vet inte varför vi är här.
Vi vet inte vilka som byggde Silon.
Vi vet inte varför allt utanför Silon är som det är.
Vi vet inte när det är ofarligt att gå ut.
Vi vet bara att det inte är idag.
Juliette Nichols,
å allas vägnar här i Silon
hoppas jag att du ska putsa,
så att vi ska se världen utanför vår fristad som den är,
och därmed påminnas om att vi är säkra här,
men inte där ute."
Juliette Nichols, har du några sista ord?
Jag är inte rädd.
Det de ser är en lögn.
Vad ska vi göra?
Det dröjer inte länge.
Hon faller innan hon når fram till trädet.
Precis som uträknat.
Hon vet.
Vet vad?
De är bra i Förrådet.
SERVERRUM
Undertexter: Bengt-Ove Andersson