DETROIT USA
DET CARIBISKE HAV - VENEZUELA GUYANA - BOGOTA - COLOMBIA - PERU
BEIJING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
DET KASPISKE HAV - GEORGIEN - TBILISI ASERBAJDSJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIG - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN - OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Goddag.
-Goddag. -Tak.
Godmorgen.
Goddag.
Mange tak, allesammen. Tak.
I denne uges program...
En superbil skilles ad uden grund.
En mand uden trøje på.
Og min tunge er viklet ind i indvolde.
Min tunge er viklet ind i indvolde.
Det var højdepunkterne.
-Det var de bedste dele. -Jep.
Det er de virkelig.
Her i Vesten
har vi det med at tro, at til 360.000 pund
er en Rolls-Royce Phantom ret dyr.
Men i denne uge fokuserer The Grand Tour mest på Kina,
og derovre er tingene lidt anderledes.
For ikke så længe siden
var Kina fuld af gamle, foroverbøjede risbonde-damer,
der stod i mudder til anklerne.
Men nu om dage har tingene ændret sig lidt.
Så sent som i 1980'erne
lå folk her vågne om natten
og drømte om at have penge nok til at købe et muldyr.
Men nu, blot 30 år senere,
drømmer de om at kunne købe en Hongqi,
specifikt denne Hongqi, L5.
På kinesisk betyder "hongqi" rødt flag, et symbol på kommunismen.
Men der er slet intet kommunistisk ved dette uhyres prismærke,
hvilket er 880.000 pund.
Interiøret er et udsøgt kunstværk
med paneler i rosentræ og flødefarvet læder.
Instrumentbrættet og centerkonsollen er komplet digitale.
Der er jade i dørhåndtagene og gyldne solsikker
alle andre steder.
Jeg har lige set den for første gang, og jeg er allerede forelsket.
Jeg elsker, at hver dør vejer det samme som et mellemstort bjerg.
Jeg elsker de røde flag her og på motorhjelmen.
Jeg elsker flagstængerne. Det er...
Det er ligesom en tegnefilmskurks bil,
for i virkelighedens verden kunne ingen være så onde.
Det er umuligt.
Én ting Hongqi ikke har, er panserplader.
Men den vejer stadig lige under 3,2 tons.
For at bevæge denne enorme vægt
er den udstyret med en seksliters V12, der forvandler benzin til stilhed.
Men den er ikke specielt behagelig.
Især sæderne er meget hårde, og rattets
justeringsknap er itu, og der er ingen kopholdere.
Og den er bestemt ikke hurtig.
Faktisk har den samme kraft til vægt-ratio som en Peugeot 308 diesel.
Hongqi vil ikke sige, hvad 0-100-tiden er,
sikkert fordi den slet ikke kan køre 100.
Men ved I hvad? Jeg er ligeglad,
for den er bare pragtfuld og ond.
Fantastisk genialt ond.
Men på trods af den skurkagtige fremtoning er prisen vanvittig.
Så jeg ringede til May og Hammond, og vi fik en idé.
Hvis man er en kinesisk forretningsmand eller forretningsmandskvinde,
og man vil have en bil, der reflekterer éns status,
behøver man ikke bruge 880.000 pund.
Man smutter simpelthen bare til Europa og køber en Mercedes S-klasse som den her.
Og selvom dette er en seksliters V12,
kostede den kun 8.800 pund.
Med andre ord kan man få 100 af disse for én Hongqis pris.
På dette tidspunkt ankom min kollega Richard Hammond
i et eller andet.
Hvad er det?
Det er en Cadillac STS, og du kan holde kæft.
Jeg ville ikke sige noget.
Godt. Fordi den er udstyret med en af de bedste motorer nogensinde,
den ekstremt bløde 4,6-liters Northstar V8,
der producerer 300 amerikanske hestekræfter.
Motoren er bygget, så den kan køre op til 160 kilometer
helt uden kølervæske
ved at slukke en side af V8'en, indtil den køler af,
derefter den næste og den næste. Det er klogt.
-Og forhjulstrukket? -Ja.
Det er en luksusbil! Hvem går op i, hvilke hjul der trækker, James?
Folk, der går op i momentstyring,
vægtdistribution og anstændigt ingeniørarbejde
-og at gøre tingene ordentligt. -Okay,
jeg afbestiller alle de banedage, jeg har bestilt,
og så kører jeg den kun som en luksusbil.
Nå, men dette er en Mercedes S-klasse, som vi alle ved, er...
Er et paradigme for luksusbilen og en pioner
for mange ting, der er nye i biler, og som vi alle begynder at se
som standard nogle år senere. For eksempel...
-Den første bil med... -Langsomt lukkende døre.
Hvor langt har den kørt?
Tre hundrede... Tusind.
Ja, det havde jeg indset.
Hvor kommer din bil fra?
Tyskland.
En tysker?
Købte en Cadillac?
Vi blev derefter afbrudt, da Clarkson ankom i en BMW.
Jeg ser, du har købt den lange bil.
Din er også lang.
Er I blevet sendt hertil fra 1970'erne?
Med den lange akselafstand, og den er her lang...
Den er lang.
Dette er en BMW 750iL,
som Q kaldte den i Bond-filmen Tomorrow Never Dies.
-Gjorde han? -Det gjorde han.
-Sagde ingen det til ham? -Ingen på settet sagde til ham:
"Desmond, det er ikke sådan, man siger det."
Det skulle man tro, ikke? Nå, pyt.
Og i filmen brugte de 740'ere med andre mærker.
-Gjorde de? -Ja. Det her er den ægte vare.
En 5,4 liters V12.
Og jeg betalte kun 8400 pund.
Det er sgu meget bil.
Jeg betalte kun 3000 pund for min Cadillac.
Det er en Cadillac.
Ja. Men min pointe er, at hvilken idiot i Tyskland sagde:
"Der er Audi, der er BMW, der er Mercedes,
"jeg burde købe en Cadillac."
Faktisk ved jeg præcis...
Kender du de der tyskere, der tror, de er Hell's Angels?
De er tandlæger, men de har Harley-Davidson'er.
-Ja. -Og de tager til Oktoberfest
og drikker Budweiser.
Ja. Jeg ved godt, hvilken slags tyskere du mener...
-Nemlig. Det var... -Nej. Du tager fejl.
Fordi den tidligere ejer af bilen var en amerikansk general bosat i Tyskland.
-Var han? -En general?
Han var en amerikansk general, og han købte den,
fordi han indså, hvad Cadillac ville med den bil,
hvilket var at udfordre Audi, BMW og Mercedes direkte med den bil,
med Northstar-motoren.
Nå. Det havde de succes med, ikke?
Fordi Europa er fuld af Cadillacs.
-Ja, man ser dem overalt. -Man ser aldrig en Audi.
Man snubler over dem.
Sjældenhed og eksklusivitet er en del af luksus.
-Lad os se din. -Min er helt ærlig i perfekt stand.
-Det er helt fint. -Jeg så det godt.
-Så hvad? Der er intet at se. -Der er termovinduer,
-og der er fejl i. -Vent lige.
-Hvad er sygdommen? -James, er det mellem glaslagene?
Ja, den har fåresyge.
Det er det mest deprimerende...
Et tolagsglas med skimmel mellem lagene.
Hvad er der i vejen?
Du har skimmel mellem vindueslagene.
Okay, hvor?
-Der! -Ja.
-Det er bare... -Det er rigtigt skidt.
Åh gud!
Den forsvinder dybest set for øjnene af dig.
Hvordan kan en tysk bil... Er du sikker på, den er ægte?
Holdt den parkeret i havet, da du købte den? Den er færdig.
Lad os nu ikke hænge os i rusten på min bil.
Fordi mange af de kinesere, som vi ved, kommer til Europa i øjeblikket,
hovedsageligt for at tage til Bicester Shopping Village.
Som nu er en større turistattraktion for kineserne
i England end Buckingham Palace. Det er sandt.
Er der andre, der finder det lidt deprimerende?
-Meget deprimerende. -Okay.
Hvis kineserne tager til Storbritannien
og køber vestlig sæbe og vestlige kjoler,
hvorfor skulle de så ikke købe vestlige biler, mens de er der?
Ja. For man kan ikke købe de her biler brugt her.
Nej, de er ikke... Den her vintage fås ikke her.
-Nej. -Nej.
For da disse biler var nye, havde alle i Kina...
-Cykler. -Ja.
-Ja. Men man... -Okser.
-Ja. -Og hvad vi siger, er,
at man kan købe en af dem her for meget mindre end en luksus-Hongqi.
Meget, meget mindre.
Og det er det, vi er her for at bevise, folk i Kina.
Vi kunne ikke have valgt et bedre sted til vores prøve.
Den absolut forbløffende by Chongqing.
Lad mig give jer et par fakta og tal om Chongqing.
Befolkningen i nærområdet er omkring 30 millioner,
så det er en af verdens største byer.
Her er 14 forskellige bilfabrikanter, så det er Kinas Motown,
og det er hovedstad for den kinesiske motorcykelindustri.
Og de lavede 100 millioner bærbare computere her sidste år.
Det er åbenbart Leceisters tvillingeby.
Og man kan se hvorfor. Bortset fra alt ved den.
Se, der er et tog, der kører gennem en bygning.
Selvfølgelig.
Det er et fantastisk sted.
Folk i Dubai tror, de er gode til at bygge ting i en fart,
men se de ting, der bliver bygget her.
Men når en by bliver så stor så hurtigt,
er der mange måder at tjene penge.
Der er stål, glas og beton.
Men én mand tænkte: "Vent lige,
samtlige værelser i samtlige bygninger
skal bruge en dør."
Genialt.
Den ligger helt sikkert lige til højrebenet i Løvens hule.
Det var sådan en god idé, at han nu har en drive-through dørfabrik.
Sikkerhedsdøre,
hoveddøre, indre døre,
virkelig fine døre.
Prydede døre, bankboksdøre, bildøre!
Fem millioner af dem sidste år. Fem millioner døre.
Det er ikke særlig interessant, vel?
Ja, men nu er jeg verdens rigeste mand.
"Hvis en ansat er engel overarbejde, er det ikke djævel, når de får løn."
Okay, han er ikke en god forfatter,
men sikken dørfabrikant!
Men det mest bemærkelsesværdige ved Chongqing
er varmen.
Den kaldes Kinas smelteovn.
Den gennemsnitlige dagtemperatur på denne tid af året, midt i juli,
er 45 grader med 80% luftfugtighed.
Her er varmt. Mega varmt!
Det er så varmt og klistret, at fem minutter efter at have bygget en bygning
kommer der jungle ud af den.
Og det er okay, hvis man sidder i en BMW eller Cadillac med klimaanlæg.
Men...
Jeg må sige, at klimaanlægget
bare ikke virker i min bil.
Nej, vær nu rar. Ikke her.
Har du hørt nyhederne? James' klimaanlæg.
Hvad?
Du godeste!
Det kommer han til at kunne mærke.
Klimaanlægsproblemer til side virkede det, som om vi havde fat i noget
med vores brugte, vestlige limousiner.
Biler her koster omkring
det dobbelte af i Storbritannien på grund af skatter
og bilfirmaers profitmageri.
Så hvis du ser nogen i en Range Rover Velar,
som jeg lige har gjort, koster den 140.000 pund her.
Ja, den S-klasse der, den er fin.
Det er en bil til 300.000 pund i Kina.
Og det er derfor, denne BMW giver mening.
Man kan tage til Europa og købe en 750iL som den her
for 8500 pund. Betale for fragten til Kina,
betale skat, og den ville stadig være billigere end en Honda Civic.
Og den synger ikke på sidste vers.
Der er intet i den, der er i stykker.
Ulig i Hongqi'en fungerer ratjusteringen.
Blinklys, lys, anlæg, alt! Alt fungerer.
Vinduer...
Jeg har endda en båndafspiller. Hvad siger I så?
Alle mine elektriske installationer fungerede også.
Men i denne supervarme by
er der en endnu bedre grund til at købe en Cadillac.
Når amerikanere bygger en bil, begynder de med klimaanlægget,
og så siger de: "Lad os få en bil til at passe omkring det." Det er prioriteten.
Apropos...
Hvad dette er, seere, hvis I undrede jer,
er noget ved navn et ishåndklæde.
Man væder det i vand, og så forbliver det køligt i to timer.
Jeg lånte det af én på filmholdet. Det er fantastisk.
Til sidst besluttede vi at forlade centrum i den største by,
du aldrig har hørt om.
Så vi navigerede gennem denne herrepølse-formede afkørsel
for at afprøve vores biler på motorvejen,
hvor vi straks fik et problem.
INGEN BRUG AF HORN I DEN INDRE RING
Hver få hundrede meter er der en kranbane med kameraer, der dækker alle baner.
Hver bil fotograferes,
og hvert billede analyseres derefter
af en embedsmand
for at sikre sig, at føreren ryger.
For så vidt jeg kan se, er det stadig obligatorisk her.
Af andre ting sikrer de sig også, at du har sikkerhedssele på,
at du ikke taler i mobil, og at du ikke...
Hvordan kan jeg sige det?
Rører ved dig selv eller din passager.
Det er åbenbart noget, der sker i Kina. En del mennesker retsforfølges
for at tilfredsstille sig selv eller en anden på en lang rejse.
Ja. Åh, ja.
Ja. Det er faktisk rart.
Lort, jeg har viftet min diller.
Til sidst ankom vi til vores første prøve.
Det er ét af 78 centre omkring Chongqing,
hvor teenagere kan lære at køre udenfor trafikken.
Men for os lignede det en racerbane,
hvilket gjorde det perfekt til en genial manøvreprøve,
som jeg lige havde udtænkt.
Til dette bruger vi droner som den her,
hvorpå der er monteret flammekastere.
De bruger dem faktisk i Kina til at fjerne affald, der sidder fast
i hængende strømkabler.
Hvordan skal vi bruge flyvende flammekastere som den her
til at afprøve vores bilers manøvredygtighed?
Godt spørgsmål. Hver bil er, som I kan se,
blevet udstyret med tre kæder med lynkinesere.
Én på motorhjelmen, én på taget, én på bagageklappen, okay?
Så I kører rundt på en specialbane, mens I bliver angrebet
af de flyvende flammekastere. Og så får I et point,
når I kommer i mål for hvert mål, der ikke er gået af.
Eftersom vi var oppe imod to millenniumgenerationsnørder,
og vi skulle køre i kraftige, vestlige sedaner,
tænkte vi, at vi let kunne undgå dronerne.
Men desværre var det en massakre.
Ild fra himlen!
Der er dronen til venstre. Det er den første.
Åh gud!
Gud, jeg er på røven.
Der er ild overalt. Åh gud.
Banditter klokken ti.
Åh nej!
Lort!
-Det har gjort ham urolig. -Ja, det vil have gjort ham urolig.
-Du ved, hunde ikke synes om fyrværkeri. -Nej, de hader det.
Det var så morsomt.
-Vent lige. -At tosse rundt
med flyvende flammekastere. Det var en god eftermiddag.
Ja.
-Hvad? -Vent lige.
Hvad?
Det var en totalt ubrugelig prøve.
Hvorfor?
Vi gjorde intet for at overbevise kinesiske forretningsfolk om,
at vores brugte limousiner var en god idé, og ingen af os fik point.
Ja, og vi ødelagde lakken.
Ja, men det kan poleres væk.
-Nej. -Måske.
Nå, det vender vi tilbage til.
Men nu er det tid til at plaske i snakkens pytter
efterladt af debattens dryp, der falder på Samtalegaden.
SAMTALEGADEN
Den synes jeg om.
-Ja, det ved jeg. -Den synes jeg om.
Vi holder os til Kina.
Før vi fik lov at køre derovre,
skulle vi til kinesiske køreprøver.
Vi har set køreprøver over hele verden.
Jeg husker en i Indien, hvor en kvinde bestod,
selvom hun sad bag i bilen,
og hendes eksaminator fulgte efter hende i en anden bil.
I Egypten plejede det at være sådan, at man skulle køre 180 cm fremad
og 180 cm baglæns, og så bestod man.
Og det var det.
Jeg vil gerne møde nogen, der har dumpet den.
Ja. Men vi tænkte, at klare en kinesisk køreprøve
ville være ret let.
Men vi fik os en overraskelse.
Jeg har faktisk billeder af Hammond, der tager prøven.
Er der nogen, der vil se dem?
-Ja! -Ja?
Det er skidt kvalitet, det er fra min telefon, men værsgo.
Prøvecenteret.
Så han skal knytte næverne
og så sætte sig på hug.
Sådan.
Og så skal han stille sig på en vægt.
Et anspændt øjeblik.
Stadig anspændt.
Du bestod! Hammond har bestået!
Seriøst.
-Flot. -Det var det hele!
Ja. Det var intet. Jeg fik det til at se let ud.
Det var den letteste køreprøve, jeg har hørt om.
Ja. Dybest set bestod jeg, fordi mine hænder kunne gøre sådan,
og jeg er påvirket af tyngdekraften.
-Det var det. -Ja.
Det var faktisk en prøve for at se, om du er et menneske
-og ikke en hund. De kan ikke gøre det. -Det var alt, hvad det var.
Men derefter blev vi ført ind i et slags forelæsningslokale
med en mand, der fortalte os om farerne på de kinesiske veje.
Og han sagde, at vi skulle passe på en række ting,
der løber ud på vejen foran os, inklusive,
og jeg... Det her er et citat, okay?
I kan bekræfte det. Her er, hvad han sagde:
"inklusive hunde, børn og kvinder."
Det sagde han!
Vær forsigtig, de løber ud på vejen.
Man ved aldrig, de er uforudsigelige.
Jeg tror ikke, #MeToo-bevægelsen er nået til Chongqing endnu.
Det siger du, men der er 78 selvskabte milliardærkvinder
i verden, og 49 af dem er kinesere.
Der havde været flere, men nogle af dem blev kørt ned.
Kan vi ikke tale lidt om den Hongqi?
Jeg vidste, du ville tale om den. Den er lige dig.
Den er interessant.
-Den er lige dig. -Den oser af ham.
Men skidt nyt, man kan ikke få den i brun.
-Hvorfor skulle jeg ville have den i brun? -Det ville du!
Du elsker brune biler!
Nej, dine biler er grå og mørkegrønne.
Mine er blå metalfarvede, røde og orange.
Jeg kan ikke se ind i dit sind.
Men guderne må vide, at jeg ikke er sikker på, om jeg vil.
Men jeg ved, James May, at når du driver ind i drømmeland i aften,
vil du køre i en brun Hongqi.
Det vil du bare.
"Jeg kan ikke lide brune biler." Det svarer til, at han "elsker heste."
Ting, der ikke er sande.
Jeg bryder mig ikke om brune biler.
Ting, der ikke er sande. Du elsker brune biler, og...
Jeg har aldrig haft en brun bil, og jeg er interesseret i Hongqi'en,
så fortæl os mere om den.
Okay, noget jeg ikke sagde i filmen,
der er ret interessant, er, at når man bestiller én, sender de en skrædder
til din arbejdsplads, og han tager mål til et jakkesæt,
som man skal have på, når man får bilen leveret.
-Virkelig? -Ja.
Jeg ville gerne være den skrædder, der laver dit jakkesæt,
til når du skal have din Hongqi leveret.
Der skulle stå noget på det.
-Skulle der? -Ikke på kinesisk...
-Vent, ville... -Det skulle være på engelsk.
Ville det være en sjælfuld beskrivelse af bæreren?
-Ja, det ville det. Ja. -Ja.
Det er sjovt, du siger det, for i Kina er der en tendens til,
at folk går i tøj, hvor der står engelske ord på.
De har tydeligvis ingen anelse om, hvad der står.
Jeg sad i en trafikprop en dag,
og der var en kvinde i en bus ved siden af mig.
Og hun var en ganske respektabel kvinde i 50'erne, tydeligvis på vej
til et kontorjob eller noget.
Hun var iført en hvid bluse med røde blomster.
Jeg tog et billede. Her er det.
Hvad der står, er: "Han var et ... røvhul."
Jeg ville gerne se et billede af hendes udtryk, når nogen forklarede hende,
hvad der stod på hendes trøje.
Ved du, hvad der er fantastisk ved det?
Det er præcis, hvad jeg ville have skrevet på dit Hongqi-jakkesæt.
Ja. Hun vidste det.
Hun vidste det.
Jeg vil gerne vende tilbage til biler.
For der er nogle virkelig forbløffende statistikker om biler i Kina.
Vi har et diagram her, der viser den globale bilproduktion.
Personbilsproduktion i 2017 (i millioner)
Der er Storbritannien på en 10. plads. Vi lavede 1,67 millioner biler i 2017.
Japan, 8,35 millioner.
Lad os få Kina derop.
Det er forbløffende! Utroligt!
24,8 millioner biler har de lavet.
Og det enestående er, at man ikke bare kan købe og bruge en bil,
man skal søge i et regeringslotteri
for at få en nummerplade. Her er et.
I Beijing sidste år
for hver tusind mennesker, der søgte om en nummerplade til en bil,
som de agtede at købe, for hver tusind ansøgere,
hvor mange tror I så, der faktisk fik én?
-Femhundrede. -Tohundrede.
Sekshundrede.
-Tre hundrede? -Tre.
-Hvad? Tre som i tre? -Tre mennesker?
For hver tusind ansøgere, var der kun tre, der fik
en nummerplade og lov til at købe en bil.
Det er en god samtale, den her sag. Virkelig interessant.
Vil I gætte, hvad den mest solgte bil i Kina var i 2017?
Volkswagen har været der i en evighed, så jeg siger Passat.
Jeg siger en mellemstor Hyundai af en slags, en firkantet sag.
Og I tager begge fejl. Det er Wuling Hongguang.
-Den? -Ja, der er den.
Er det den mest solgte bil i Kina?
De solgte en halv million af dem i Kina i 2017.
-Virkelig? -En halv million?
Der blev solgt en halv million af dem, ja.
Hvad solgte de, en halv million...
-Wuling Hongguang. -Dem.
Det er mere end Ford Focus.
Ja, og glem ikke, at Ford Focus sælges i hele verden.
Den sælges kun i Kina.
Den kinesiske bil, der fangede mit blik, må jeg indrømme, var Bestune T77.
Kender I den?
-Nå, Bestune... Nej. -Nej. Aldrig hørt om den.
Præcis. Jeg har et billede af den her.
Den ligner lidt Lamborghinien fra sidste uge, Urus.
Men den er mindre, 1,2 liters motor, ganske normal.
På nær at den har noget, der hedder en instrumentbrætsassistent.
Hvilket er en lille holografisk figur, der dukker op, og så taler man med den,
og den hjælper med GPS'en og at ringe og den slags.
-Meget højteknologisk. -Ja.
På nær at den lille holografiske figur er en japansk skolepige.
Og man kan vælge farven på hendes miniskørt.
Det er ikke noget, jeg finder på. Der er et billede af det her.
Jeg er ikke sikker.
Det er jeg heller ikke, men her er sagen, James,
kineserne er ligeglade med, hvad vi synes.
For de ser på os, som vi ser på kvæg.
Vi er bare store, dumme ting, der bare står.
Men i stedet for mælk giver vi dem bagage og ure.
Det er faktisk enden på Samtalegaden.
Men det er ikke enden på kinasnakken,
for vi fik et opkald forleden fra en kinesisk bilfabrikant ved navn Nio.
Og de sagde: "Vi har bygget en uhyggeligt hurtig elektrisk superbil,
og vil en af jer prøve den?"
Ja. Efter sin eskapade på vej op ad en bakke i Schweiz
i en uhyggeligt hurtig elektrisk superbil,
sagde Richard Hammond, at han ikke mente,
at han var mand for jobbet. Men,
det viser sig, at bilen kun var til rådighed én dag,
og desværre skulle mit fyr repareres den dag.
Ja. Og jeg skulle til tandlægen?
-Tandlægen. -Ja.
Jeps! Så gæt engang?
Her er den.
Den hedder EP9.
Og det er ret tydeligt, at det ikke er en Nissan Leaf.
Fordi en Leaf har ikke kæmpe nakkestøtter til at forhindre G-kræfterne
i at knække nakken på dig under hårde sving.
VELKOMMEN
Og det er kun begyndelsen.
Her er en sammenligning mellem Nio NP9 og Rimac Concept One,
som jeg havde mit lille styrt i på vej ned ad en bjergside i Schweiz.
Rimac Concept One.
Ydelse, 1207 hestekræfter.
I denne Nio, 1341 hestekræfter.
Ydelse kontra vægt i Rimac er 652 bremsehestekræfter per ton.
I denne Nio er det 773 bremsehestekræfter per ton.
Åh gud.
750 VOLT HØJSPÆNDING TILKOBLET
Så der er intet pres.
Okay. Højspændingen er aktiv,
så nu sker det. For at sætte i gang skal den stå i drive.
Venstre fod på bremsen. Højre fod matcher på speederen,
højre hånd holder den i en, to, tre, fire, fem, slip bremsen.
Du godeste!
Det er vanvid.
De siger, den klarer 0-100 på 2,7 sekunder.
Nul til 201 på syv sekunder.
Syv sekunder!
Den direkte, øjeblikkelige kraft, man får i disse elektriske superbiler,
er ulig noget andet.
Det ene øjeblik er jeg her, og i det næste... er jeg herovre!
Det er som at køre i en jetmotor,
noget, jeg også har dårlige minder med.
Det her er et skidt sted.
Men der er godt nyt for folk som mig.
Bremserne.
De får alt på plads, hvor de burde være.
Mine øjne er kommet fremad, mine lunger sidder foran igen.
Hvis I vil opleve denne fænomenale fart selv,
skal I bruge to ting.
For det første mange penge, for den koster 1,15 millioner pund.
For det andet en racerbane.
For den fungerer ligesom med Ferrari FXX, hvor man køber bilen,
og så leverer de den til en racerbane med et hjælpehold.
Man kører i den, skider i bukserne.
Og så gør de den ren for dig.
Eftersom det er en elektrisk bil, tænker du nok på rækkevidden.
Hvis man giver den gas rundt på en bane,
får man hurtigt brugt batterierne.
Men fordelen er, at de kun tager 45 minutter at oplade.
KRAFTKILDE NEXTEV
Ulempen er, at man skal tage batterierne ud for at gøre det.
Og eftersom de vejer 317 kilo stykket,
gør man det ikke alene.
Det er lidt mere besværligt end for eksempel
en dunk petroleum.
Men hvis du er til elektriske biler og er fristet af Nio,
vil det nok interessere dig at vide, at den ikke mangler stamtavle.
Der er beviser for, at folkene bag den her tingest
virkelig ved, hvad de laver.
Til at begynde med, det hold, der laver EP9, driver også et Formula E-hold.
Ét, der vandt det første mesterskab i 2015.
Og indtil for nylig holdt EP9 selv banerekorden på Nürburgring
med en forbløffende tid på seks minutter og 45,9 sekunder.
Hvilket betyder, at den ikke kun er hurtig i en lige linje.
Den har aktiv støddæmpning, aktiv aerodynamik,
momenttilpasning, og alt det betyder kun én ting.
Vejgreb i lange baner!
Den har en måler ved hvert hjul
til et firhjulstræksystem, der kan overvåges og kontrolleres
konstant af bilens hjerne.
Føj dertil den aktive aerodynamik på den store vinge
og en diffuser langs hele bilens længde,
så producerer den mere downforce end en F1-bil.
Jøsses!
Det er ligesom at køre i en blæksprutte.
Der er ingen tvivl om, at som ingeniørværk
er Nio dybt imponerende.
Som en slangebøsse!
Men hvad jeg elsker mest ved den, er, at takket være dens fænomenale greb
kunne jeg tæve den rundt på vores bane hele dagen
og stadig ikke ligge på hovedet.
Og fra mig
er der ingen større kompliment.
Tak.
Sikken nydelse.
Ja, ja. Tak, fordi du holdt ud.
Det er interessant.
At se det overbeviste mig om,
at jeg aldrig i livet vil købe en elektrisk bil.
Hvorfor ikke?
For hvorfor i alverden skulle jeg ansætte en flok mænd
og købe en gaffeltruck, hver gang jeg skal nogen steder?
Ja, det er fint. Men mange mennesker
er mere oplyste end dig, inklusive mig, så, Hammond...
Ja?
Sig mig, hvordan er den i forhold til Rimac?
-Der er ingen, der er interesseret. -Jo, de er, hold din kæft.
Nio er bare mere af alt.
Mere kraft, mere greb, mere fart.
Jeg må sige, at den så grusomt hurtigt ud.
-Det er den. -Virkelig.
Den er forbløffende hurtig. Men det er noget nyt.
Fantastisk, kraftfuld og hurtig, men stadig noget nyt.
Og vi bør gøre det helt klart, at man ikke må køre i den på vejen,
-må man? Den er ikke lovlig på vejen. -Nej. Ulig Rimac'en,
som man gerne må, hvilket er det, der gør den så fantastisk,
og der kommer snart en ny Rimac,
der får over 1,900 hestekræfter.
Men forestil dig størrelsen på den forbrændingsmotor,
der skulle til for at yde 1900 heste. Den ville være...
Den ville være enorm. Det er derfor, fremtiden for superbiler er elektrisk.
-Det er den. -Hvad?
-Det er den. -Det er den bare ikke.
-Det er den. -Det er den.
Det er den vej, det vil gå, det er den vej, det går.
Okay. Lad os finde ud af, hvor hurtig din elskede Nio
er på Eboladromen.
Og så er det i gang til lyden af centrifugen.
Den rasler rundt på sit racerophæng,
som den suser Den ikke lige.
Spændende. Et løft, og så opbygger den fart igen.
Den ser ret kvik ud.
Nu ind i Dit navn her.
Bag-diffuseren slår gnister. Momentfordelingen burde gøre
sit arbejde for at holde den på plads her.
Og nu er det tilbage til fuld strømstyrke for det hektiske ræs ned ad Den ikke lige.
Det lyder mere som et jagerfly og mindre som en Zanussi nu.
Den bremser hårdt gennem Gamle dames hus.
Flere lyde som flydende mælk og nu ud i Strømstation.
Hvis den kører galt her, kommer der virkelig mange gnister.
To hjørner tilbage.
Meget nydeligt her, så mangler den kun Mark med får.
Nydeligt og over målstregen.
-Og det så godt ud. -Hun gjorde det godt.
-Hun gjorde det godt, ja. -Hun gjorde det godt.
Det er så spændende med de lyde.
Jeg kan godt lide lydene.
-Hvad? Du kan ikke lide de... -Nej, de er...
Det er et helt nyt sæt lyde, dit fjog.
-Okay. -Det er fremtiden.
Lad os se, hvor hurtigt din elegant navngivne N10...
-Nej, Nio EP9. -Nio. Jeps.
...kom rundt, skal vi? Her.
GT OMGANGSTIDER
-Top ti. -Kom så. Sådan
Åh ja!
-Ja! -Kom nu!
Ja!
Det...
Det er hurtigere end Aston Martin Vulcan.
Du har helt ret, Hammond. Det er en imponerende bil,
og den er hurtigere end en Vulcan.
Men den er langsommere end den benzindrevne McLaren Senna,
der er lovlig på vejen, så det er ét point til benzin.
-Ja. -Nul point til elektricitet.
Lav nu ikke det ansigt!
-Nej. Ikke det selvfede ansigt. -Selvfede ansigt.
James, kom nu bare videre.
Ja, i dette program forklarer vi Kinas folk,
at de ikke behøver spilde enorme summer på luksusbiler,
når de kan købe noget brugt i Europa meget billigere.
Indtil videre har vi kørt i byen, vi har kørt på motorvejen,
og vi har lavet en komplet meningsløs manøvreprøve, som Jeremy fandt på.
Ja, og nu skal vi videre til rally-delen
i en anden prøve, han fandt på en anden aften med lungebetændelse.
Ja, ja. Men før vi forlod prøvecenteret,
hvor vi foretog flammekasterprøven,
smuttede vi ind ved siden af til noget ved navn Zunyi Conference Center.
Det var netop her, i 1935, at formand Mao
afslørede planerne for sit lands fremtid.
Så dette er fødestedet for kommunismen i Kina.
Og i dag står den som et antikapitalistisk alter.
Naturligvis gik vi direkte til gavebutikken.
Den er udsøgt.
Ja, jeg vil bestemt gerne have en snekugle med Formand Mao.
Den.
Se!
Hvad koster de?
To hundrede tredive?
Det er Donald Trump.
Jeg er hundesulten.
Ja, det er jeg også.
-Det var da belejligt! -Det skal nok forslå.
Efter at have vist kommunismen respekt
tog vi på farten igen i vores brandskadede biler,
mens James stadig beklagede sig over sine temperaturproblemer.
Klimaanlægget er nu så ødelagt, at det er permanent varmt,
selv når jeg skruer ned for det og sætter alt på automatisk.
Jeg besluttede, at der kun var én ting, jeg kunne gøre ved det.
Ignorere ham.
Jøsses. Se bare der.
De bygger faktisk endnu en motorvej
med viadukter og tunneler på den anden side af dalen.
Der er én motorvej, hvad skal man med én til derovre?
Men alt hvad disse motorveje betød, var, at vi kunne bevise, at bilerne fungerede
som langdistance-flydere.
Hvis I ser udover det let slidte interiør i denne bil,
slår det mig, hvor behageligt det er.
Hver en tomme af Cadillac'en.
Den er udstyret med noget ved navn
konstant varieret vejfølende affjedring.
Eller affjedring.
Og der er mere.
I Storbritannien blev denne bil beskrevet som forbløffende pålidelig,
ikke mine ord, men Royal Automobile Clubs.
Dronningen selv har nærmest rost denne bils pålidelighed.
I mellemtiden, i pladen, der kørte i hak...
Skøn motor. Blød som silke, sæderne er behagelige.
Alt fungerer på nær klimaanlægget.
Jeg løber tør for brændstof.
Det skete meget pludseligt.
Det er May, hvordan klarer I jer med brændstof?
Jeg har cirka en kvart tank.
Jeg skal bruge mere brændstof. Den mægtige Northstar har drukket det.
Heldigvis så vi snart skilte til en benzintank.
Det er fremragende, jeg var ved at gå i panik.
Der er et lille problem.
Den er ikke åben.
Så vi kørte videre til den næste.
Gudskelov.
Hvor er den?
Hvor er brændstoffet?
Nå, den er ikke færdig.
Det kan endda være tankene, der venter på at blive installeret.
Så vi kørte videre til den næste.
Lad nu den her være åben.
Men de havde heller intet brændstof.
Hvor mange penge bruger de på benzintanke?
Mange, men de tjener intet på dem, det kan jeg godt sige jer.
Problemet er, at Kina bygger motorveje så hurtigt,
at dem, der bygger benzintankene
til at forsyne motorvejene med brændstof, ikke kan følge med.
Venner, selv dampene slipper op nu.
Efter at have passeret to ufærdige benzintanke til
havde vi endelig heldet med os.
Gudskelov.
Sikken lettelse.
Men vores problemer var ikke helt forbi.
Er det benzin eller diesel?
Hvad? Hvad er det? Det der.
Betyder grøn benzin eller diesel?
Nå, der er...
Hvordan ved man, hvilket brændstof er hvilket?
Vi har ingen anelse. Hun kommer bare... Det gjorde hun lige med min.
Hun stak den bare i, og jeg sagde: "Er det benzin?"
Hvad det end er, hælder hun det i.
Med chance-opfyldningen gennemført, var vi klar til at køre.
Men i den RAC-godkendte Cadillac...
Min bil vil ikke starte. Det er batteriet.
Eller har du fyldt den op med Ribena?
Og eftersom resten af Kina var ivrige efter at bruge denne ene færdige tank,
måtte jeg skubbe Hammond væk fra pumpen.
Det er ikke lige det budskab, vi vil sende
til folk i Kina, at vores biler er i stykker.
Jeg udfører manuelt arbejde. Jeg har fundet batteriet.
Succes!
Hammond. Der er ret mange kinesere, der kigger på.
Det var startkabelprøven. Vi har lavet startkabelprøven,
-hvis vi havde brug for dem. -Ja.
De kinesiske startkabler var...
-Fremragende. -...fremragende.
Ikke at vi havde brug for dem.
På farten igen tænkte jeg, om batteriet ikke var det eneste problem.
Jeg forstår ikke de tyske meddelelser på instrumentbrættet,
men motorens advarselslampe lyser.
Jeg bliver meget skuffet, hvis min storslåede Northstar-motor giver op.
Det gør den ikke, den er hårdfør.
Det skal nok gå.
Faktisk havde vi alle problemer.
Det største var at forstå vejskiltene.
TÅGET OMRÅDE SÆNKFARTENOGTÆNDFORLYGTERNE
"Krr ikke..." Hvad?
"KRR IKKE TRÆT"
"Krr ikke træt." Krr.
"Nedstigningslængdeoverskud."
"Overfartsforbud."
"Krr ikke træt" igen!
Vi har en masse krr ikke træt.
Der var også et andet problem. Der var ingen fraløb på vejene.
Så selv i en byge...
Se!
Bilerne på den anden side sender springvand herover.
Akvaplaner.
For pokker da.
Han tabte sin styrthjelm, den faldt af hans hoved.
Men da det blev mørkt, blev det i det mindste værre.
Kameraerne prøver at give én epilepsi.
Man bliver konstant blitzet.
Efter denne lange og svære rejse nåede vi vores overnatningssted.
Hvor vi håbede at kunne slappe af med lidt afslappende mad.
For pokker, det er stærkt!
Hvordan... Kors.
Hvad?
Det er gåseindvolde.
Gåseindvolde. Vil du have nogle?
Jeg har set mere appetitvækkende ting hænge fast på min terriers bagdel.
-En gummislange... -Okay.
...dækket af napalm. For pokker da.
Mens vores munde smeltede, nævnte jeg endnu en idé, jeg havde fået.
Vi burde virkelig sidde på bagsædet i de her biler.
Fordi...
Jeg er enig. Ja.
Hvis man er kinesisk forretningsmand, vil man ikke køre en bil,
en 750iL eller en Cadillac, man vil sidde bagi.
Det er faktisk mere relevant her, ikke?
For det er det, folk går op i.
-Det er alt, hvad de går op i. -Benpladsen på bagsædet.
Jaguar, Audi, Mercedes og BMW
laver alle lange biler specifikt til det kinesiske marked.
Skal vi så ikke... Jeg er sikker på, vi kan gøre det.
Skal vi ikke hyre lokale chauffører
til at køre vores biler, og så sidder vi på bagsædet?
Hvilket er det, vi burde gøre, ikke?
Ja. Det er et ordentligt sted at vurdere dem.
Det er en god idé. Og hvad siger I til det her? Vi går ét skridt videre.
Skal vi ikke modificere vores biler i aften
og gøre dem mere relevante og luksuriøse
for de kinesiske forretningsfolk?
Okay. Og mens vi er i gang,
hvis I to klæder jer mindre som vagabonder og mere som gentlemen i handelsbranchen,
vil Kinas damer og herrer måske tage os mere alvorligt.
Så du siger, vi burde skifte?
-Ja. -Undskyld.
Min tunge er viklet ind i indvolde.
Næste morgen mødtes vi efter at have købt forretningsjakkesæt.
Vi skal sende et budskab om, at vi er vigtige,
og at folk bør lytte til os. Det har jeg gjort.
-Jeg synes, vi gør det godt. -Jeg gør.
Du ligner bare én, der har en maskinpistol i en violinkasse.
Har du i øvrigt set James?
Nej. Jeg har ikke set, hvad han har valgt. Men lad os være ærlige...
-Brunt. -Ja. Det...
Det bliver brunt.
-Det bliver brunt, trist og alvorligt. -Intet er mere sikkert end brunt. Ja.
Det er ikke brunt.
Det er ikke...
Godmorgen, Vietnam!
Det er vovet.
Lad ikke, som om du gjorde det med vilje.
-Skal jeg være ærlig? -Ja.
Jeg bestilte det via en oversættelsesapp på en telefon.
Og du forvekslede grønt med gråt.
Jeg ved ikke, om jeg gjorde, om de gjorde, eller om det ikke virker.
Men jeg sagde "let," komma "grå." Altså let og gråt.
Men jeg fik grønt.
Ja, og du ser latterlig ud,
og ingen vil lytte til et ord, du har at sige.
Men faktum er, at vi alle var iklædt jakkesæt.
Så det var tid til at sætte os bag i vores modificerede biler og køre.
Hvad er det?
-Det er en af mine modifikationer. -Det er Giovanni.
Det er Kato. Ser I, jeg beder ham om noget,
og så rækker han det gennem skiklappen.
Genialt.
Det er barbarisk.
Med enighed om, at min lakaj var en genial idé,
præsenterede vi os for vores chauffører og kom på farten.
Min chauffør er den fremragende hr. Hu.
Jeg tænker, om han faktisk er læge.
Doktor Hu er ikke en særlig høj mand, men ikke desto mindre
er pladsen på bagsædet af S-klassen fantastisk.
Jeg har al den her benplads. Jeg kan justere sædet.
Jeg kan læne mig lidt tilbage. Jeg kan rette mig lidt op.
Her er ret varmt. Klimaanlægget virker stadig ikke.
Jeg burde nok advare doktor Hu om det.
Doktor, undskyld. Klimaanlægget er itu.
Doktor, håret på universitetet er ikke blevet talt.
Vores biler er selvfølgelig bygget,
før Bluetooth og internetforbindelser var blevet opfundet.
Men det er okay, for det betyder,
at man tvinges til at bruge sin tid på bagsædet
på noget interessant.
Hvad jeg vil gøre i stedet for at se CNN ævle løs om Donald Trump
eller tjekke NASDAQ-priser,
laver jeg en model, en tændstiksmodel af Eiffeltårnet.
Mine kolleger havde også besluttet at gøre bagsædet
til et sted for indlæring og selvberigelse.
Jeg har sagt mange gange i dette program,
at jeg ikke kan lave andet mad end baked beans.
Men jeg vil bruge denne rejse
med dette enkle komfur, denne wok og disse ingredienser
på at lære at lave en rigtig middag.
Jeg har min kogebog her.
Dampede knivmuslinger med sorte bønner og chilisauce.
Jeg havde i mellemtiden besluttet at forsøge mig med at male.
Dette er et ideelt atelier, for jeg kan male de ting,
jeg ser gennem vinduet.
En slags montage, om I vil, med typiske vej-seværdigheder
på en køretur med chauffør gennem Kina.
Lad os se, jeg kan se nogle træer her og her.
Flot.
Ikke nu, Kato. Jeg kunne sidde her
og besvare ligegyldige e-mails fra ligegyldige mennesker
med intet bedre at lave hele dagen... Ikke nu, Kato.
Men nej. Jeg laver noget nyttigt.
Noget glædeligt. Noget fornøjeligt.
Ikke nu... Nej, Kato. Nej, det er upassende.
Åh, ja.
Brøndkarse.
Lidt af det.
Bruger man nok tid på motorvejen på bagsædet af sin luksusbil,
kunne man blive professionel kok på deltid.
Vi kunne forbedre...
I mellemtiden i BMW'en...
Kato, mit jakkesæt! Min jakke!
Kato, brandslukkeren. Kato, nu!
Tak. Ja.
Efter få, hovedsagelig brandfri kilometer stoppede vi for at sammenligne arbejdet.
-Må vi se, James May... -Ja.
Hvad du har opnået i stedet for at skrive e-mails.
Det er naivt.
Hvis jeg var din mor eller far, ville jeg hænge det på køleskabet,
og jeg ville være stolt af dig.
Det skal op på væggen derhjemme.
Må vi smage din suppe?
Så er du nødt til at sutte på mit slips.
Det er der, det hele endte.
Udvidede du dit sind ved at sætte ild til dig selv? Hvad var...
Nej. Det er tændstikker.
Én af dem knækkede og røg ind i mit ærme.
Du har ødelagt det flotte jakkesæt.
-Jeg vil se, hvad du har lavet. -Ja.
Jeg skammer mig lidt, hvis jeg skal være ærlig.
Det er et brændt makværk, ikke?
Det er ikke mit bedste arbejde.
Det skulle være din fødselsdagsgave.
Nu har du sagt, at det er noget lort, så nu får du det ikke.
-Undskyld. -Grin ikke.
Okay.
-Og du har lavet det der. -Virkelig.
På bagsædet i din bil.
For en høj pris.
Ja.
Til næste del af rejsen afprøvede vi modifikationerne,
vi havde foretaget på vores biler,
så de passede til den moderne handelsverden.
Forretningsmænd vil altid have en seng i et fly.
Så hvorfor vil man ikke have én i en bil?
Det er meget enkelt at opnå.
Læn bagsædet tilbage, læg en madras på.
Dyne, Pude.
Tag resterne af din jakke af og hop i seng.
Det er blevet mørkt. Det er rart.
I Cadillac'en havde Hammond været lidt mere ambitiøs.
Nævn ét hotel for forretningsmænd, der ikke har et træningscenter.
Præcis. Det har de alle. Og derfor har jeg udstyret min Cadillac
med denne romaskine.
Så mens vi kører, kan jeg komme i form.
En sund krop betyder et sundt sind.
Hvordan er livet i din bil, hr. Hammond?
Fremragende, tak. Hvad med dig?
Jeg er bare ved at døse hen.
Når man kører ind i en tunnel, føles det som nat. Det er skønt.
Men ét spørgsmål. Hvad har James gjort? Jeg kan ikke se ham.
Lidt mere kul på.
Jeg indser nu, at det ligner en idiotisk idé.
Det var allerede som en sauna i min bil, så jeg har bygget en sauna omkring den.
Men lad os forestille os, at du er langt nord for Kina.
Lad os forestille os, at det er vinter. Man kan komme ind fra den anden side,
gennem den dør, nyde en sauna,
gå tilbage i bilen og fortsætte med sit oliemaleri.
Men der var én lille ulempe ved min plan.
Min chauffør kunne ikke se sine spejle.
Fandens.
Ja, ja.
Doktor Hu får et møgfald... Jeg ved det. Det er dampet til. Vent.
Ja, ja.
TVILLINGEBRYST-TINDERNE I GUIZHOU
Det er så rart.
Det er skønt.
Skønt.
Ikke endnu, Kato.
Næste morgen efter at have bevist, at biler bør have sauna, træning og senge,
fyrede vi vores chauffører og kørte mod stedet
for vores sidste udfordring.
Men i USS Norman Schwarzkopf...
Hvad betyder det?
Det er ikke godt.
Der er én til... Jeg ved heller ikke, hvad der står der.
Gud. Den er ved at dø.
Nå, den taber olie.
Hvad er der sket?
Der kom en masse advarsler. Og så mistede den kraften.
Jeg nåede til den her afkørsel, og nu er den død.
Du godeste. Jeg tror ikke, at mine startkabler
får gang i den, vel?
-Nej. -Se.
-Du godeste. -Den er virkelig røget i luften, hva'?
Der kommer olie ud overalt.
Har du nummeret til nødtjenesterne?
Nej.
Kan du sige: "Min Cadillac er brudt sammen?"
Ved du, hvilken sammenfletning, du er ved?
Nej.
-Du godeste. -Det gør jeg heller ikke.
-Gør du? -Nej.
Kom, vi har langt endnu.
Efter at lade den flersprogede Birmingham- boer klare de kinesiske nødtjenester,
var James og jeg igen på det, der hurtigt var ved at blive
verdens ottende vidunder.
Kinas vejnet.
I 1988 havde Kina slet ingen motorveje.
Og nu 30 år senere har de 135.000 kilometer af dem.
Det er mere end noget andet land i verden.
Og de er kun lige begyndt.
Siden 2011 har de bygget 10.000 km motorvej om året.
Ti tusind kilometer om året!
Det er utroligt, og terrænet er ikke ligefrem let.
Her er der intet bjerg, der er højt nok,
og ingen dal, der er lav nok til at stoppe dem.
Den her bro, for eksempel,
er 54 km lang.
Og så er der den her. Duge-Beipanjiang-broen.
Man kunne stille London Shard under den, to gange.
Jeg siger jer det. Vi er dødsdømte i Storbritannien.
Vi er dødsdømte.
Men vi var på vej mod en gammel vej
for at afprøve én ting, vi ikke havde afprøvet indtil videre.
Og her i Kina er det det vigtigste.
Men sagen er, at luksus er fint, men i Kina
er kørsel noget relativt nyt.
Folk har kun gjort det i 30 år.
Og som med alle nye ting,
burde det være sjovt.
Til sidst ankom to af os til det sted, vi havde valgt.
Det er kendt som vejen med 24 sving.
Fordi den har 24 sjove sving.
DEN ANTIJAPANSKE KRIGSVEJ MED 24 ZIGZAG i QINGLONG
Den blev bygget i 1935 for at fragte amerikansk militær til Kina.
Og den er ikke blevet vedligeholdt siden.
Så overfladen er løs og hullet.
Og den ser ud, som om den burde være sjov.
Det er faktisk en del af den eneste vej, der forbandt
den daværende kinesiske hovedstad med Indien og Burma.
Ja. Før det skulle alle forsyninger til Kina flyves
over Himalaya, hvilket var utroligt farligt i 1930'erne.
Jeg tror, at amerikanerne mistede noget i retning af...
Undskyld afbrydelsen. Kan du se den fjollede tingest?
Glem det. Se, hvad han kører i.
Er det Hammond?
Cadillac'en er vel definitivt ødelagt.
Flot.
Tjek lige min Fulu.
Hvorfor har du den?
Jeg ville ikke lade jer få al morskaben, vel?
Ja, men... Lige meget, hvorfor har du den?
Min telefonoversætter ved toldboden fungerede til en vis grad.
Til denne grad.
Hvad, den... Nogen skaffede dig en bil.
-Se, jeg har hjul. Tre af dem. -Hvilken motor har du?
En totaktsmotor med to cylindere, 588 kubik.
Den sidder bagi.
Se bare der.
Den er faktisk mindre end sit eget luftfilter.
Jeg ville sige, at min generator i Mercedesen er større.
Nå, men hør.
-Her er, hvad vi skal. -Ja.
Det er en fartprøve. For vi kører på tid.
-Husk det. -Okay.
Og holdbarhed på samme tid.
Så I skal op ad denne vej, der når helt derop,
så hurtigt I kan,
og holde jeres bil i ét stykke.
Richard og jeg besluttede, at James skulle melde sig til at køre først.
Du ligner præcis en racerkører bortset fra visuelt.
Det er en racerklovn.
Kan vi bare få det overstået? Der er meget varmt herinde.
Kører du med vinduet åbent eller lukket?
-Åbent. -Der er mange sten.
Åbent?
Der er en lille risiko for at blive ramt af en sten.
Der er en stor risiko for at blive kvalt ihjel.
Okay. Er der andet, vi vil sige til ham?
-Ja, kør. -Tag et øjeblik og forbered dig
mentalt og tænk godt over det. Kan du se banen for dig?
-Nej. -Okay.
-Han ser vred ud. -Det gør han, ja.
-Tre, to, en, kør! -Sådan!
Hyp!
Gud, jeg kan ikke... Jeg kan ikke se højresving på grund af min sauna.
Der var et kæmpe hul.
Jeg har lige indset, at jeg kun har været tilpas
i 20 minutter på hele den her tur.
Min bil har været for varm, jakkesættet er for varmt,
nu er vejen for hård.
Lidt hvinen fra den ødelagte vejgrebskontrol.
Målstregen.
Jeg har gjort det.
Så var det min tur.
Jeg fæstner nikkedukke-symbolet på kapitalisme her
for at bringe held i denne farlige prøve.
Hvis du er klar...
-Ja! -Fem!
Fire! Tre!
To!
En! Kør!
Jeg gætter på, at James May har sigtet efter forsigtighed.
Det gør jeg ikke.
For jeg sigter efter fart og kraft,
og så stoler jeg bare på BMW's byggekvalitet.
Mit nikkedukke-symbol på kapitalismen vælter.
Den er ikke...
Kors, sikket stort udsving med bagenden.
Ja.
Ind med den.
Ja.
Hvad er der sket?
Ja.
-Du blev for ivrig, ikke? -Jo.
Så den har jeg vundet.
Det ved vi ikke. Vi har ikke din tid endnu.
Dine ord var:
"En prøve af holdbarhed og mod uret."
Din bil er i stykker.
-Nej. Hjulet er bare faldet af. -I stykker.
Nede ved startlinjen ventede jeg bare på mit startsignal.
Et lille opbevaringsrum.
Richard Hammond.
Hallo. Ja.
Tre, to, en, kørt.
Kom nu. Jeg er ikke... Okay. Okay. Jeg kører.
Og vi er i gang. Kors.
Jeg har begrænsede kræfter.
Topfarten er 62 i timen.
Vi får aldrig fat i en redningshelikopter her, vel?
Måske med et meget langt spil.
Store fald, det bryder jeg mig ikke om.
Jeg er nervøs omkring bakkekørsel nu om dage.
Linje. Hvor er min linje?
Åh gud.
Du godeste.
Åh gud.
Har nogen...
-Var det ham? -Kørte han lige galt?
Kørte han galt, eller forsvandt han bare bag...
Det er han. Se, han er kørt af vejen der.
Så der har vi det.
Jeg er bange for, at Richard Hammonds held endelig er opbrugt.
Og det er med dyb sorg,
at James og jeg nu må annoncere den tidlige bortgang...
Jeg er okay.
Ikke igen.
-Hvordan gør han det? -Det ved jeg ikke.
Efter den forfærdelige skuffelse, tilbage til teltet.
Gud, mit ansigt.
Jeg er okay.
-Jeg har det fint. -Selvfedt ansigt.
Bare rolig.
Selvfed, fordi jeg vandt.
Nej, du gjorde ej.
Jo. Jeg var hurtigst, og det skulle være en sjov prøve,
og du brokkede dig hele vejen op.
Det skulle være en prøve i holdbarhed, og du måtte skifte hjul,
og hvad er der sjovt ved det?
Det var ikke mig, der var en idiot og satte en sauna i min bil.
Hvad er der galt med en sauna?
Fordi på alle hoteller med en sauna er gangene altid fulde
af våde idioter med badetøfler, der ikke passer.
-Hallo? -Hvad?
Hallo? Jeg havde en stor ulykke til sidst. Jeg tænkte bare...
Det er der ikke noget særligt bemærkelsesværdigt ved, vel?
-Nej. -Altså...
Faktum er, at grunden til ulykken... Altså du er tydeligvis inkompetent.
Men fordi din Cadillac brød sammen, og din Mercedes
var for fugtig, så det betyder, at vinderen af det hele bestemt er
BMW 750i... Hvad?
Faktisk ikke. For at være ærlig er vinderen af det hele
vores geniale idé om at sælge brugte limousiner til kineserne.
Nej, han har helt ret, for det gør dem glade,
og det hjælper os med vores betalingsbalance.
Alle vinder.
-Det var en god idé. -Ja.
På nær én lille detalje.
Ser I, dette program vises i samtlige lande i verden.
På nær ét.
Hvilket?
Kina.
Så hele dette program har været totalt spild af tid?
Det er en time af jeres liv, I aldrig får tilbage.
Og med den forfærdelige skuffelse er det tid til at runde af.
I næste uge kan jeg med glæde sige, at vi er tilbage i stødet.
Vi er i Skotland, og jeg får en Alfa Romeo GTV6.
Jeg bliver måske meget glad. Vi ses. Pas på jer selv. Farvel for i aften.
-Farvel for i aften, vi ses. -Farvel!