DETROIT USA
DET CARIBISKE HAV - VENEZUELA GUYANA - BOGOTA - COLOMBIA - PERU
BEIJING - KINA - CHONGQING
ULAANBAATAR MONGOLIET
DET KASPISKE HAV - GEORGIEN - TBILISI ASERBAJDSJAN - BAKU
PARIS - FRANKRIG - BOURG-ST-MAURICE
STORBRITANNIEN - OXFORDSHIRE - LONDON
SKOTLAND
SVERIGE - OSLO - STOCKHOLM
Goddag!
Goddag igen!
Mange tak.
Tak, allesammen. Tak!
-Goddag! -Mange tak, allesammen. Tak.
Tak, tak.
Og velkommen! Og i dagens utroligt aktuelle program...
Neil Armstrong går på månen.
Nogle vrede cyklister.
Og jeg smider en sandwich ud ad vinduet.
Alt det...
Alt det er på vej.
Men først, Aston Martin har lige lanceret en ny bil.
Og her er Richard Hammond for at fortælle os om den.
Dette er den nye V8 Vantage.
Og det er ikke en grim bil, vel?
Jeg er ikke vild med farven.
Man ville ringe til lægen, hvis éns tis så sådan ud,
men formen i sig selv er fantastisk.
Dette er en af de superstjerne-biler,
der efterlader et kølvand af tabte kæber og blitzer fra mobilkameraer.
Og det er den mindste, stærkeste, mest sporty bil i Astons sortiment.
Den er også hurtig.
Nul til 100 tager 3,5 sekunder.
Så man bliver ikke ydmyget af 911 Carreraer.
Topfart 313.
Men her er sagen.
Astoner har altid været smukke og hurtige i en lige linje.
Men når man laver en sportsvogn, er det den lette del.
Det var, når man gravede dybere til de områder, man ikke kunne se,
at de før i tiden var mangelfulde.
Problemet er, at firmaet aldrig har haft penge eller personale
som Porsche eller Ferrari, og det kunne man mærke på deres biler.
De føltes bare ikke så velbyggede eller velkonstruerede som nogle rivaler.
Det betyder, at de hovedsageligt blev købt af folk,
der lyttede til deres hjerter og ikke deres hoveder.
For hjertet siger: "Jeg vil have en Aston,"
selv når hovedet siger: "Døren passer ikke helt."
Men det er 2018.
Godt udseende og fart er ikke nok, hvis der falder stumper af.
Den her bil kan ikke være fin at køre "af en Aston at være."
Den kan ikke være velbygget "af en Aston at være."
Den skal være god, punktum.
Så lad os begynde med interiøret.
Et sted, der normalt straks viser, om der er blevet sjusket med tingene.
Og nyhederne herinde er gode.
Alt, hvad man ser, er spritnyt.
Ikke opvarmede rester fra en ældre model.
Og det føles ordentligt sat sammen.
Som det burde være i en bil til 121.000 pund.
Og trykker man ned på den elektriske højdejusterer,
har den den laveste kørestilling i nogen bil, jeg har siddet i.
Jeg påstår ikke, at jeg er en høj mand, men det her er lavt.
Jeg føler mig som en syvårig.
Og så kommer vi til motoren. Det er en fireliters V8.
Den har to turboer. Den yder 510 hestekræfter og...
Den er tysk. Specifikt fra Mercedes' AMG-division.
Ja, det vil få Brexit-tilhængere
til at kløjes i deres ale. Men se det sådan her.
Hvorfor spilde penge, man ikke har, på at udvikle en nogenlunde motor,
når man kan købe en fremragende én.
Og her er et skilt, hvorpå der står:
"Se, den er inspiceret af nogen hos Aston Martin."
Formentlig for at sørge for, at de sjuskede tyske ingeniører
har gjort tingene ordentligt.
Men selvom Vantagen har Mercedes-lunger,
har ingeniørerne prøvet at sørge for, at den synger med en Aston-tone.
Ja, i en AMG lyder den her motor ikke sådan.
I en Mercedes er det en dyb bas.
Mens Aston Martin har tilføjet britiske småsten til blandingen.
Så den er smuk, hurtig, tonerig, og den føles velbygget.
Men nu kommer vi til den afgørende prøve. Hvordan den nye Vantage klarer hjørner.
Og på papiret virker den i det mindste lovende.
Den er bygget på et nyt chassis, en kortere version
af det, der sidder under DB11, og det er den første Aston Martin,
der har et elektronisk differentiale,
et meget dyrt, men værdifuldt våben.
Så lad os se, hvad den kan.
Ja, det virker.
Den har kontrol over sine kræfter.
Det har den virkelig.
Den er opsat af en mand, der plejede at arbejde med affjedring hos Lotus.
Og det kan man mærke.
Den føles bare fabelagtig.
Den ved, hvad den vil være.
Det er ingen blød GT-indstilling, som man får i en DB11.
Standardindstillingen er Sport.
Og så går den til Sport Plus og Track.
Sådan skal det være, det er en sportsvogn! Jeg vil ikke have en blød indstilling.
Ja, den er superb.
Selvfølelig er det stadig en bil fra et lille britisk firma.
Så der er nogle få problemer.
Udsynet er ikke fremragende. For mig, når jeg sidder her,
er det som at prøve at køre bilen fra bagest i en fyldt elevator.
Der er intet handskerum.
Jeg kan ikke lide lyden af blinklysene,
det er ligesom et Casio-tastatur fra 1980'erne. Hør...
Og der er for meget Alcantara. Det vil være okay, når den er ny,
men køber du en brugt,
bliver det som at bruge en andens vaskeklud.
Men stadig, i det store hele er det kun detaljer.
For samlet set er Vantagen fantastisk sjov.
Og før i tiden kunne man købe en Aston og elske den,
men stadig vide inderst inde, at en 911 var en bedre bil.
Med denne nye Vantage er den forskel fjernet
til et punkt, hvor den er ligegyldig.
Den er ikke kun fremragende for en Aston Martin,
den er fremragende, punktum.
Godt arbejde.
Det er en god bil.
Jeg kan godt se ud.
Kan du? Kan du virkelig?
Jeg kan virkelig se ud.
Jeg er enig med dig. Det er en fremragende, fremragende bil,
men én ting, jeg burde nævne, al teknikken i den...
-Ja. -Den er fra Mercedes,
men fra den sidste generation.
Ja, men det er stadig bedre end det, Aston plejede at sætte i.
-Det er sandt. -Er det ikke?
Nej, det er sandt. Og det andet er, at du udtrykte overraskelse over,
-at den har en AMG-motor. -Ja.
Du må huske, at Aston V12 har brugt den i årevis,
-den er tysk. -Den er lavet i Tyskland.
-Ja. -Det gør den lidt tysk, ikke?
Nej.
Det er stedet, den er designet og udviklet, der betyder noget.
Nej, han har fat i noget.
Din selvbiografi kunne blive trykt i Tyskland,
men den ville stadig være kedelig,
fordi du har designet og skabt den. Den...
Det kan jeg ikke anfægte, May. Det ville den.
Lad os nu ikke hænge os i, hvad der er tysk eller ej.
Pointen er, at ulig den sidste Vantage,
er den her langt, langt mere end et kønt ansigt.
Meget mere. Men lad os nu finde ud af, hvor hurtigt
Abbie kan få den rundt i Eboladromen.
Og den sætter i gang med lidt hjulspin.
Kraften får hofterne til at vrikke, men Abbie har den under kontrol
og tæver den ind i Den ikke lige.
Hun knokler med det usædvanligt og helt ærligt dumme firkantede rat
og er allerede ved indkørslen til Dit navn her.
Skred den lige på alle fire hjul?
Og igen, og nu en hård opbremsning...
Se den, den drejer godt, og den ser hurtig ud.
Den virker lidt livlig,
idet det turboladede moment prøver at presse bagenden ud.
Hvis dette var om natten, ville hun være i knibe,
for Vantagens forlygter er elendige.
Men ingen klager over farten, det er helt sikkert.
Okay, et stort sving på vej ind i Gamle dames hus,
men hun holder den på plads,
og nu videre til den korte strækning ned til Strømstation.
Den svæver under opbremsningen, ind med den, kun Mark med får er tilbage.
Den skrider overraskende lidt, og den er over mållinjen!
Den ser spændende ud!
-Det gør den. -Meget livlig.
-Som en gammeldags racerbil... -Ja.
...som flytter på sig.
-De gamle dage. -Den omgang så godt ud.
Nå. Lad os finde ud af, hvor på omgangstavlen den ender, ikke?
Så er det nu.
GT OMGANGSTIDER
-Ikke dårligt. -Se.
Præcis samme tid som en 911 GTR RS.
Ja, og når man tænker på, at Astonen ikke har en kæmpe spoiler
og et stillads bagpå, er det ret imponerende.
Det er meget imponerende.
Ja, men se engang, den er ikke hurtigere end en BMW M5!
Ja, men hvad det siger, James, er, at M5'eren er seriøst hurtig.
-Ganske. -Ja.
Man glemmer, hvor hurtig den er.
Det er den bestemt, men nu er det tid til at købe en hel pakke snak
fra debattens parallelmærke
på Samtalegaden.
SAMTALEGADEN
-Den kan jeg huske. -Den kan du huske.
Den nød jeg meget.
Nå, men Volkswagen har fundet på en ny, unik racerbil.
Helt elektrisk, træk på alle hjul, den hedder I.D. R.
Jeg har et billede af den her.
Hvad der interesserer mig ved den, er, at det hævdes,
at den genererer så meget kraft i sving, at den kan få føreren til at besvime.
Er det en god idé? En bil, der gør føreren bevidstløs.
Jeg tror bare ikke på det. Jeg ved, Kimi Raikkonen mister bevidstheden,
men det er normalt efter løbet på en hotelbar.
-Ja, det tæller ikke. -Ja. Det er det.
Det er Kimis problem.
Det andet problem med den er, at det ikke er laterale G-kræfter,
der får én til at besvime, vel? Det er G-kræfter fra side til side.
-Præcis. -Det er ikke problemet.
Laterale G-kræfter får man i en bil. Det handler om, hvor blodet ender,
og det kunne kun nå... Jeg er bred, men det når kun så langt.
-Ja, præcis. -Så i hovedet,
i den ene side, ja, man bliver lidt døsig og får blackout,
men på den anden side er det friskt, fordi det er fuldt af blod.
Nej! Det er mere interessant end som så, for de forskellige sider af hovedet
gør forskellige ting, ikke? Så drejer du den vej,
tænker du: "Jeg vil være præcis og videnskabelig,"
og drejer du den vej, bliver du kreativ.
"Jeg vil bare male." Algebra. "Jeg vil bare synge."
Kender I det, når motorløbskommentatorer altid siger:
"Den bil udsættes for fem G, når den kører igennem det."
-Det kan bare være fem G lateralt. -Præcis.
Det er ikke de samme G-kræfter som i et jagerfly,
hvor blodet løber fra toppen af hovedet
og ned til fødderne, hvilket er meget langt.
Så hovedet tømmes, og det er der, man besvimer.
Præcis. Og man sagde engang, at Douglas Bader kunne dreje hårdere
i sit Hurricane-fly end andre piloter, fordi han ikke havde nogen ben,
så blodet kunne ikke løbe derned. Det blev i hans krop.
-Det vidste jeg ikke. -Ja. Åbenbart.
Betød det ikke bare, at han fik en ordentlig stivert på?
Altså...
Fordi al hans... Det er lægevidenskab!
Han har ret.
Al hans blod løb derned.
Under Slaget om England var han kendt som Douglas Stivert.
Han...
Min styrepind er itu... Jeg har fat i den forkerte.
Jeg elsker en god luftduel.
Vi kan gå videre.
Det undrer jer måske , hvorfor vi ikke har haft Rolls-Royce Cullinan med,
deres nye superluksus-SUV, i denne serie.
Og det er, fordi Rolls-Royce tøvede med at låne os én,
fordi de sagde, at de var bange for, at vi måske ville sige, at den var grim.
Hvorfor skulle de sige det?
Fordi de har set den?
Vi har faktisk et billede af en Cullinan her. Der er den.
-Ja. -Ja.
-Undskyld. -Ja.
Det er bestemt en meget interessant bil,
og jeg tvivler ikke på, at den er udsøgt at køre og sidde i.
Men den er modbydelig at se på.
-Det er den. -Det er hovedsagen.
Jeg har tænkt over det her, okay? Du vil måske gerne køre i eller eje én,
men på et tidspunkt må du forlade dit hus
og gå hen til den. Og så vil du se den.
Så jeg tænkte, at man kunne grave en tunnel, hvis man havde én,
fra sin kælder, og den fører hen under den.
-Og så behøver man ikke se den. -Præcis!
Vent! Så måtte man skære et hul i bunden af sin Rolls-Royce
for at komme ind, og det vil ingen gøre.
Hvad nu, hvis man havde udstyret den... Kender I det der magiske glas,
der er gennemsigtigt fra de rette vinkler...
Men hvis man ser det fra en anden vinkel,
ser det matteret ud, så man ikke kan...
Det vil ikke fungere.
Hvordan ved du det?
Fordi jeg har det, og det har jeg helt ærligt
i badeværelset i min lejlighed i London.
-Okay. -I seks år
har jeg badet ved siden af vinduet
og vasket mit herreområde meget grundigt
-og sommetider ganske hurtigt. -Okay.
Og...
De siger: "Jeg ville ønske, du fandt på det."
Der er seks etager ned til fortovet. Man tænker:
"Jeg kan ikke se det, så ingen dernede kan se mig."
Men en ven kom forleden og sagde: "Du ved nok, at du kan ses
-fra gaden." -Åh gud!
Seriøst.
Men du kan ikke se ud, når du er i bad?
Nej! Præcis.
Så har håndværkerne vendt glasset forkert, ikke?
-Det må de have gjort. -Den håndværker så dig nok komme.
Jeg tror, at det eneste svar for Rolls-Royce...
Vent. Jeg hørte lige... Er her en telefon?
Nej, du har fået et slagtilfælde igen.
Jeg er sikker på, jeg hørte en telefon. Vent lige.
Det var min skolealarm, undskyld.
-Var det dig? -Det var min skolealarm, undskyld.
-Din hvad-alarm? -Min skolealarm.
For at hente mine børn fra skole.
Nå, det... Du er en forfærdelig forælder!
Mine damer og herrer, kunsten at være en god forælder, ikke?
Jeg skulle til at sige det. Vi ringer til børneværnet.
Hvor gamle er dine børn?
Elleve...
For Guds skyld!
Hun har stadig ikke rørt sig!
-De klarer sig nok. -Elleve, ni, otte og tre.
Så interesseret var jeg ikke.
Vi har etableret, at de ikke er i trediverne.
-I mellemtiden... -Ja.
Jeg tror ikke, at énvejsglas, der ikke er énvejs, vil fungere.
Jeg tror, at Rolls-Royces eneste håb med den nye bil er
at håbe på at finde
mange rige mennesker, der slet ingen smag har.
Det er deres eneste chance.
Hvor finder de mon den slags mennesker?
-Der er jo Cheshire. -Ja.
-Dubai. -Solihull, Monaco, Moskva.
-Beverly Hills. -Ja.
-De vil sælge millioner af dem. -Ja.
Et kæmpe hit.
Der er en mand i Nottingham, der bygger et hus,
og han har sagt til planlæggerne, at det store, tomme område udenfor
faktisk er en landingsplads til en selvkørende, elektrisk, flyvende bil.
Ja, det lyder, som om han har bygget en helikopterlandingsplads.
Ja. Det lyder det som om.
Ja. Medmindre han planlægger at lande i den her, den nye flyvende Aston Martin.
-Den ser fed ud. -Nej, Hammond.
Det er ikke en flyvende bil, det er kun en tegning
af noget, der aldrig vil ske.
Det vil det ikke.
Nej, nogen har faktisk lavet en rigtig flyvende bil.
-Jeg har et billede den. Det er... -Det er praktisk.
Den er ret kedelig, ikke?
Faktum er, at man ikke kan køre den på gaden.
For hvis man kørte i byen i den, og nogen lavede en bule i bunden
på den foldede vinge, så kunne den ikke flyve.
Ingen flyver i et bukket fly.
Præcis. Hvornår får folk ind i deres hoveder,
at en flyvende bil er et fly?
Ja.
For hvis en bil kan flyve, hvorfor fanden skulle man så køre nogen steder?
Det giver bare ikke mening.
Eller værre, du kører i den på motorvej M25, og skammer dig slet ikke,
der er lidt trafik forude, så du tænker, at du vil sænke vingerne
og opbygge fart til at lette, 200, 250 km/t?
Politiet vil sige: "Hvad helvede laver du?"
-Ja, de vil gerne veksle et par ord. -Det vil de.
Og man skal have en pilotlicens for at bruge den,
og det tager månedsvis.
Og så skulle man lære at tale volapyk.
Nej, man skulle lære at kommunikere i luften med...
Det ved jeg, men I to taler ikke engelsk, når I er deroppe.
Nej, der er et sprog,
så man kan videregive information hurtigt og tydeligt.
Hvad har du så lært alfabetet for?
De siger altid: "Kom ind,
"kom du gennem alfavektoren på indflyvningskurs til fire..."
"Jeg skulle op i tårnet, og jeg..."
Det handler om kontrolleret luftrum.
"Det må jeg sige, jeg var krus, papir, billede, Oscar."
Hvorfor skal man have et ord for hvert bogstav?
Så man ved, hvad bogstavet er, for et "B" og et "P"
-lyder ens på en knitrende radio. -Præcis.
Er det derfor, du altid kalder ham en "dosse"?
Ja.
Det er præcis derfor, så det er tydeligt.
Der er en ny rapport, der viser, at skotterne
er verdens bedste bilister.
Og hvis man tænker over det, har de Jim Clark, Jackie Stewart,
-David Coulthard... -Nej.
-Franchitti. Allan McNish... -Nej, det...
-Hvad? -Ikke bedst på den måde.
De mener verdens sikreste bilister. Det er det, de mener.
De sikreste kørere er ikke de bedste bilister.
Det er de på en måde.
Nej, de er ej. For hvis det var sandt, tænk over det.
Så ville jeg værre en bedre bilist end Jackie Stewart,
fordi jeg har været involveret i færre ulykker.
-Ja, så... -Og jeg er ikke bedre, vel?
-Nej, det er du så afgjort ikke. -Præcis.
Men hvad vi siger er, at faktisk har 51% af skotske bilister
aldrig været involveret i et uheld. 51%.
Men det er ikke godt.
Det betyder, at 49% af skotter har været involveret i et uheld.
-Det er næsten halvdelen. -Nå.
Nej, men ordet "aldrig" er det vigtige, ikke sandt?
Aldrig. Hvem her har aldrig været involveret i et uheld?
Det er ret... Aldrig?
Men hvor længe har du kørt?
En måned.
Okay, søde.
Du gør det godt!
Bliv ved med det.
-Sådan. -Bliv ved med det.
Det er bedre end dig.
Det er noget af en rekord.
-Jeg ville gerne... -Jeg kørte 36 timer,
før jeg rullede af vejen uden hjul på min bil.
Drop det. Ja, det har ikke fungeret
så godt, som jeg havde håbet.
Det er enden på Samtalegaden.
Ja.
Mange tak.
Skønt.
I år markeres 50-årsjubilæet for de første månelandinger,
og jeg tænkte, at jeg burde fejre det ved at se tilbage
på den i sandhed historiske mission.
James, det er ikke Grand Tour i, hvad du end har i hovedet, okay?
Det ved jeg, men jeg lover, at der vil være biler med i filmen.
På et tidspunkt.
Jeg mener, at denne nation bør hellige sig at nå målet,
før årtiet er slut, at lande en mand på månen
og bringe ham sikkert tilbage til Jorden.
Da præsident Kennedy holdt den tale til Kongressen i 1961...
...gav han forskerne på NASA en hovedpine på størrelse med en planet.
Lad mig prøve at sætte størrelsen på den hovedpine i perspektiv.
Da Kennedy sagde de ord, var Amerikas samlede erfaring i rummet
blot én 15 minutters-flyvning i lavt kredsløb,
der kun nåede en højde på 186 kilometer over Jorden.
PROJEKT APOLLO: BEMANDET FLYVNING TIL MÅNEN
Til sammenligning var rejsen til månen 383.000 kilometer lang,
og der fandtes ingen raket, der var stærk nok
til at få astronauterne dertil.
Og selvom de nåede til deres destination,
var der stadig den enorme udfordring at få dem hjem igen.
PARKERING KUN FOR ASTRONAUTER
Lad os forestille os, at denne basketbold er Jorden.
I hvilket tilfælde månen kan repræsenteres af en baseball syv meter væk.
Der er den. Al den rumudforskning,
der var sket indtil videre, så alle Mercury-kapslerne,
alle de sovjetiske ting, de skete cirka der.
Tykkelsen af dette stykke papir
repræsenterer den korridor, astronauterne skulle flyve langs
for at nå sikkert hjem.
Dette krævede selvfølgelig en slags styrecomputer om bord.
Problemet er, at computere dengang var så enorme og primitive,
at de havde deres egne bygninger.
Og præsidenten ville have det gjort i samme årti.
Folk troede, at han var fra forstanden.
Ikke desto mindre gik hjernerne i NASA i sving, og i løbet af 1960'erne
udviklede og afprøvede de raketten og teknologien,
det krævede at knække denne monumentale nød.
Men maskineriet alene var ikke nok.
Lige så vigtig for rumprogrammets succes var astronauterne.
Dette var generelt mænd af en vis type.
De var kamppiloter og testpiloter,
og de var bekendt med at bevæge sig med høj fart.
Så, og jeg lovede jo, at der ville være biler med,
når det kom til at bevæge sig rundt på Jordens overflade,
var der én bil, de foretrak fremfor alle andre.
Corvetten. Amerikas førende sportsvogn.
Den store kærlighed mellem de amerikanske astronauter
og Corvetten begyndte med Alan Shepard,
den første amerikaner i rummet i 1961.
Og efter hans sikre tilbagevenden til Jorden, fik han foræret
en gratis Corvette af General Motors.
En slags medalje for at tjene landet.
Men selvom Shepard blev set som værdig
til en helteparade af den amerikanske offentlighed,
så NASA astronauter som ham som regeringsansatte
og dermed ude af stand til at tage imod gratis gaver.
KENNEDY RUMFARTSCENTER
Så en driftig Corvette-forhandler nær Cape Kennedy Rumfartscenter i Florida
fik en snedig idé.
Han tilbød astronauter en særlig aftale, hvor de kunne lease en Corvette
for den enorme sum af én dollar.
Det kunne NASA ikke klage over,
fordi teknisk set var bilerne ikke gratis. Der blev betalt for dem.
Så alle astronauterne kastede sig over tilbuddet.
Gus Grissom, den anden amerikaner til at nå ud i rummet, havde én.
Og Gordon Cooper, der var så sej, at han faldt i søvn på affyringsrampen,
mens de ventede på affyring.
Jim Lovell, helten fra den uheldige
"Houston, vi har et problem" Apollo 13-mission...
Han var også en Corvette-mand.
I 60'erne og 70'erne var Cape Kennedy og de omkringliggende veje
fyldt med rummænd, der kørte i Corvetter til en dollar.
Men det var treenigheden Shepard, Cooper og Grissom,
der var de ægte bilelskere.
De gode nyheder for dem var, at Kennedy Rumfartscentret
var fyldt med herlige, brede og lige veje,
som NASA's ingeniører brugte til at flytte ting, eksempelvis raketter.
Men for dem betød det,
at de var i himlen.
De kom steder som dette efter arbejde
og kørte dørtræk som bare fanden.
Og så fik de dem modificeret, og så kørte de lidt mere dørtræk.
Gordo Cooper fik efter sigende modificeret sin bil op til 300 km/t,
og han og Gus Grissom plejede endda at arbejde i pitten for et racerhold,
hvis de havde fri i weekenden. De holdt af biler.
Og så var der astronauten John Glenn,
den første amerikaner i kredsløb om Jorden.
JETREKORD KYST TIL KYST PÅ TRE TIMER OG 23 MINUTTER
Og som testpilot var han den første mand til at krydse det amerikanske kontinent
i overlydshastighed.
Det var tydeligvis en mand, der var tilpas med at give den gas.
Men hans bil var ikke helt så sporty som en Corvette.
Ja, John Glenn, rekordholder for supersoniske flyvninger
og den første amerikaner i kredsløb om Jorden, kørte i en af de her.
Det hedder en Prinz.
Den er lavet af den for længst bortgangne tyske bilfabrikant NSU,
og det er en mikroskopisk økonomibil.
Den har en motor på lige under 600 kubikcentimeter, to cylindere.
Nul til 100 på 35 sekunder.
Men Glenn var ikke bekymret for den rolige fart.
Han boede på bøhlandet. Han havde en lang pendlertur til Cape Kennedy,
og han ville have en bil med god benzinøkonomi.
Lad os give den lidt gas og se, hvad den kan.
Det er det, den kan.
VELKOMMEN TIL BYMIDTEN I COCOA BEACH
Manner!
Jeg har læst beretninger fra astronauter om,
hvordan raketopsendelserne faktisk var.
En masse larm, raslen og banken.
John Glenn var forberedt.
I 1969, lige før Kennedys frist,
var NASA klar til at prøve at sende mænd til månen.
De valgte astronauter var Buzz Aldrin, der havde en Corvette,
Neil Armstrong, der havde en Corvette,
og Mike Collins, der havde en folkevognsboble.
Det er formodentlig derfor, de lod ham sidde ved kommandomodulet
og ikke lod ham vandre på månens overflade.
Raketten, der skulle føre dem dertil, Saturn V,
var og er den mest komplekse maskine, der nogensinde er bygget.
Den var konstrueret af tre millioner komponenter,
der alle var leveret, som astronauterne plejede at spøge med,
af den billigste leverandør.
Og den var så høj som en 30-etagers bygning.
Tændingssekvens starter.
Seks, fem, fire, tre, to, en, nul.
Alle motorer kører. Opdrift. Vi har opdrift.
Toogtredive minutter efter slaget. Opdrift på Apollo-11.
Ved motorstart ydede disse fem motorer
3,4 millioner kilos tryk.
I det første tændingsstadie ydede raketten nok kraft
til at oplyse hele New York i 75 minutter.
Den afbrændte 20 tons brændstof i sekundet,
og kun to et halvt minut efter opsending, var det næsten opbrugt
og efterlod kun nok til at føre de tre astronauter til månen
og sikkert tilbage til Jorden.
Og selvom 411.000 af Amerikas skarpeste hjerner
var fuldt engageret i denne farlige bestræbelse,
at sende tre mænd til månen og få dem sikkert tilbage,
var de stadig i høj grad begrænset af tidens teknologi.
Hvis du har en Ford Fiesta,
har motorstyringssystemet i din bil
10.000 gange så meget computerkraft, som de havde.
Eagle, Houston. Vi modtager jer. Modtager I? Skifter.
Højt og tydeligt.
Da astronauterne endelig nærmede sig månens overflade,
forløb landingen ikke uden drama.
Okay, alle flyvekontrollører påbegynder landing.
Det forudbestemte sted var fuldt af kratere.
Houston. Værsgo at lande.
Det tvang Armstrong til at flyve manuelt
og finde et andet sted at lande.
Fire fremad, driver lidt til højre.
Okay, stop motorer.
Kontroltilstand, begge auto. Nedstigningsmotor-forbikobling slukket.
Vi modtager, at I er landet, Eagle.
Houston, Tranquility Base her. Eagle er landet.
Da de landede, havde de kun 20 sekunders
brændstof tilbage, men det var lige meget, de var landet
på månen.
Det er et lille skridt for et menneske,
men et kæmpe spring for menneskeheden.
Hjemme på jorden ventede en heltevelkomst.
Og da han kom hjem, byttede Amstrong, som så mange astronauter,
sædet i sit rumfartøj ud med et sæde i en Corvette.
Og når jeg siger Corvette,
mener jeg den her specifikke Corvette.
Den her. Det var hans.
Du godeste.
Jeg drejer ind på rumfærge-landingsbanen.
Den er fem kilometer lang.
Her er nogle enorme bremsespor fra rumfærgens hjul.
Men dette er Neil Armstrongs Corvette.
Hans hænder var her, han kiggede på instrumenterne sådan her.
Han rørte ved den her.
Neil Amstrong,
den første person, der betrådte et andet sted end Jorden.
Næsten det kvarte af Jordens befolkning så med direkte.
Ejeren af denne bil, da han indså, hvad han havde fundet,
besluttede ikke at istandsætte den. Han lod den være præcis, som den var.
Han fik den kun til at køre. Så han har ikke malet den.
Han har ikke udskiftet dele. Det hele er præcis, som han fandt det.
Der er patina på motorhjelmen. Der er lidt slid på døren.
Den er ægte.
Hej, omdrejningstæller. Neil Amstrong har kigget på dig, ikke?
Jeg tror, der kommer en Huey.
Der er hr. Huey, og det stemningsvækkende "dunk."
Det er de to lyde fra 60'erne, ikke? Den der
og lyden af Neil Amstrong, der taler fra månen.
Neil Amstrongs Chevrolet Corvette.
Jeg elsker den.
Sikken ære.
Jeg kan nok lette og lande seks gange på den landingsbane.
Let.
Tak.
Vent.
Hvad er der gået galt med astronauter?
De tager ikke længere til månen.
Nej. Før i tiden var de rockguder.
Hvis man tænker over det, kørte de til byen i deres Corvetter,
blev stive, fik klamydia.
Og næsten morgen sad de på hovedet i et stjernekampfly.
Jeg mødte én for ikke så længe siden, han var den første astronaut nogensinde,
der koblede rumfærgen til rumstationen i rummet.
Og han dukkede op til interviewet i en rødbrun Toyota Camry.
Og han havde sin polotrøje stukket ned i sine kakifarvede bukser.
Hvad er din pointe med polotrøjen?
Min pointe er ganske enkel, okay?
Man ser billeder fra rumstationen.
Jeg følger den på Instagram. Se her.
Undskyld. De ligner nogen,
der udlejer transportable lokummer.
Hvis man skal til prøve hos NASA, ikke?
Og man ikke parkerer i sin Corvette
i fuld modsat lås, så får man ikke jobbet.
De burde fjerne matematikken fra rumprogrammet
og erstatte den med noget festligt.
Man skal nok bruge lidt matematik for at nå ud i rummet.
Nej, man skal ikke. De skal bare være sjove.
Nej, det er børneentertainere, du tænker på, Jeremy.
Ikke astronauter.
Buzz Aldrin, en festlig mand, gik med den slags skjorter.
-Jeg har mødt ham. Flot skjorte. -Præcis.
Og sjov. En af mine yndlingshistorier om Buzz Aldrin.
Kan du huske det, den anden mand på månen? Du nævnte ham i din film.
Han blev interviewet mange år efter månelandingen.
En nervøs, ung journalist stod der... Det blev sendt direkte.
Og de sagde: "Vi sender direkte nu." Og instruktøren sagde:
"Om fem, fire..."
Og på tre lænede Buzz Aldrin sig hen mod journalisten
og sagde: "Ikke noget om månen, okay?"
"Det er alt, hvad jeg har."
"Jeg har ingen spørgsmål. Jeg har bogstaveligt talt intet."
Nå, det er nok om rummet for nu. Jeg vil videre.
Fordi jeg ankom til kontoret forleden
og fortalte de her to, at den Citroen C3 Aircross,
jeg har kørt i, var rigtig god, og det sagde de, at den ikke var.
Fordi det er den ikke.
Jo, det er den, og jeg besluttede at bevise det
ved at foretage en af de der meget grundige prøver,
hvor vi dækker alt det vigtige for biler af den type.
Vent lige, bliver det en af de dumme film,
hvor du foretager latterlige prøver for at finde ud af, om en bil kan,
jeg ved ikke, køre hurtigere end sig selv?
Nej.
Dette er den pågældende bil.
Det er en hatchback med fem sæder og forhjulstræk.
Prisen starter ved 14,720 pund, og den ser ret smart ud
med stænkene af orange maling her og der.
Den er også let at se ud af, fordi vinduerne er lavet af glas,
og alle knapperne er lette at nå, fordi de sidder på instrumentbrættet
eller på rattet fremfor under tæppet i bagagerummet.
Men I undrer jer nok over, hvad der gør den så speciel.
For at finde ud af det har jeg besluttet at inddele prøven i segmenter,
så alle de vigtige spørgsmål kan blive besvaret.
ER DEN HURTIGERE END SIG SELV?
For at finde ud af det er vi kommet hertil,
den skrånende Millbrook Bowl i Bedfordshire.
Citroen siger, at fordi den ret lille trecylindrede motor på 1,2 liter
i denne version af Aircross er turboladet,
yder den 128 hestekræfter.
Og nu er det tid til at se, hvad det betyder for topfarten.
Og nu gør vi det.
Man kan selvfølgelig ikke køre så hurtigt på en skrå bane,
som man kan ligeud og vandret.
Jeg ville spørge James May, hvorfor det var tilfældet,
men jeg var bange for, at han ville fortælle mig det,
så jeg lod være.
Det er 160. Vi rykker ud i femte bane.
Skrækkens bane.
183, sådan.
Og jeg tror, det var det. Topfarten er... 185, nej.
Den lille bil har mere at give.
Jeg tror, vi har fastslået,
at denne bils topfart her på Millbrook Bowl
er 185 i timen,
og for en praktisk, høj familie-SUV,
der kan køre 18 kilometer på literen ved almindelig kørsel, er det ikke skidt.
Men kan den gøre det bedre?
Hvad jeg har gjort nu, er at lægge mig bag
en Bentley Bentayga. Det er en bil,
der har en topfart på 300 km/t.
Hvad den gør, er at slå hul i luften for mig,
og jeg kører i et vakuum.
Det burde betyde, at jeg kører hurtigere. Lad os finde ud af det.
Det var let 185.
187.
188.
Jeg bruger også mindre brændstof, så det er også godt for miljøet.
198... 200 km/t nu.
201.
Den flyver af sted.
203 km/t! 204!
Hvad vi gør nu, er at bevise, at Citroen C3 Aircross
kan køre hurtigere end sig selv.
206!
Det er ved Gud ligesom at være i Bluebird!
Min eneste bekymring er, at jeg har lige set en enlig skade,
og det er fredag den 13.
Så nu vil jeg komme roligt ud af den her farlige situation.
ER DEN LET AT PARKERE?
Hvis pladsen er mindre end Aircrossen, så er svaret nej.
Men hvis pladsen er større, er svaret ja.
Og med det af vejen er det tid
til en af de vigtigste prøver, en lille bil kan blive udsat for.
KAN DEN TRÆKKE ET SKIB PÅ 13.000 TONS?
For at finde ud af det er jeg i havnen i Southampton,
hvor jeg tydeligvis er blevet tvunget til at bære sikkerhedshjelm, hvis nu et skib
falder ned i hovedet på mig.
Nå, men som I kan se, er den lille bil
blevet fæstet med et reb til det enorme fragtskib.
Som jeg lige bemærker, har et ansigt. Det er Boaty McBoatface.
Udfordringen, som jeg have fundet på, var at se, om den ét tons tunge C3
kunne trække det 13.000 tons tunge skib
25 meter.
Jeg burde forklare, at mine kolleger May og Hammond mener,
at det er en dum prøve.
De siger, at Aircrossen kun yder 151 momenter,
og at det ikke er nok til at trække et mellemstort barn.
Men jeg er uenig.
Lad os gøre det!
Kors, der er elasticitet i det reb.
Hov.
Hvorfor kører den baglæns?
Det er lidt bekymrende.
Er det skib... Skibet bevæger sig baglæns.
Se!
Skibet bevæger sig baglæns.
Situationen er slem.
Mens vi satte trækrebet på igen, undrede jeg mig over, hvad der gik galt.
Satte han motorerne i bak som en slags spøg?
Kaptajnen er jo græker.
Vi er ikke tyskere, vi har ikke ødelagt jeres økonomi.
Da rebet var sat på igen, påbegyndte vi prøven igen.
Så gør vi det.
Det er koblingen, der giver efter.
Det er koblingen.
Vejgrebskontrol slukket. Det er den eneste løsning.
Vent, jeg tror, at skibet bevæger sig.
Jeg tror, vi når længere og længere for hvert træk.
Kom så, Boaty. Flyt dig, din lede båd.
Lidt til venstre og højre.
Sikken maskine!
Kraften og styrken i den her Citroen.
Det...
Det er Boaty McBoatface, der erkender sit nederlag.
Og med det på plads var det tid til at undersøge C3'erens anvendelighed.
ER DEN STOR NOK TIL ANGELINA JOLIES BØRN?
Jeg bør forklare, at dette ikke rent faktisk er Angelinas børn.
De er meget billigere. Lad os få jeres navne.
-Som det første, hvad hedder du? -Pap.
-Tilfreds kunde.
Tilfreds kunde.
-Ged. -Ged?
-Forvredet albue. -Forvredet albue.
Undskyld?
Er det korrekt? Jeg vil ikke udtale det forkert.
-Og du er? -Vauxhall.
Vauxhall. Okay, lad os se, hvor mange af jer, der kan være i Citroenen.
Hvor er min sikkerhedssele?
Vent, Vauxhall har et problem. Hvad er der, Vauxhall?
-Ingen sikkerhedssele. -Der er en sikkerhedssele.
Nej, det er ej!
Vauxhall, nej, der må være en sikkerhedssele.
Sådan. Den er et sted herinde.
-Nej. -Vi skal bare finde den.
Men hvem skal køre bilen?
Sikkert din mor.
Din far er stukket af med en fransk kvinde.
Min far er i Amerika.
Din far er Brad Pitt. Ikke din rigtige far.
Du er købt på et marked et sted.
Jeg har fundet den! Se.
Det er underligt!
Kom nu, Vauxhall. Sid ordentligt.
De er alle inde.
Der er desværre ingen plads til jer. I er færdige.
Må jeg sidde i bagagerummet?
Derinde? I bagagerummet? Nej, for ser du, hvis din mor
tager til byen eller til Afrika, og køber et handicappet barn,
hvor skal kørestolen så være?
ER BAGAGERUMMET STORT NOK TIL EN HEST?
Jeg må sige, at jeg er overrasket. Jeg troede, at heste var større.
Men lad os se, om vi kan få dig derind.
Kom så. Op med dig.
Op med dig. Sådan. Op.
Jeps.
Citroen siger, at den har klassens største bagagerum.
VILLE DEN FUNGERE FOR DET FRANSKE POLITI?
For at svare på det er vi taget til Frankrig,
hvor der foregår et væbnet røveri.
UNE FRANSK BANQUE
DET FRANSKE POLITI
LA POLITIRADIO
Anglaises røvere avec visages horrible er maintenant ved at flygte.
i en rød De Tomaso Pantera GTS fra 1972.
Javel.
Lad os gøre det!
Over hele verden har politistyrker normalt ret gode biler.
Amerikanere har Crown Vic'er,
tyskere har BMW'er, Italienere har Alfaer,
men Frankrig har altid været lidt af et tagselvbord for tyve,
fordi man vidste, at man kun ville blive jagtet af inspektør Clouseau
i en diesel Renault Megane.
Ikke i dag.
For jeg kører i en Aircross, og jeg har overskæg.
For at gøre mit liv lidt svært var røvernes Pantera ikke standard.
Den havde en syvliters V8 i rent aluminium,
der ydede 550 hestekræfter.
Fire gange mere end min.
Jeg indhentede dem hurtigt.
Men for at komme foran dem...
PLADS DE BYGGERI TRÈS FARLIGT
...besluttede jeg at skyde genvej.
Gravemaskine. Brug evnerne.
Evnerne er brugt.
Der er ikke grund til at sænke farten på grund af min hævede affjedring.
Kom så, din stædige lille Citroen.
Det kunne man ikke have gjort i en De Tomaso.
Hvor er han?
Jeg kan høre ham. Han er ligesom en australier.
Man hører ham, før man ser ham.
Jeg blokerer for ham.
Jeg har ham.
Jeg ved, hvor han skal hen, og jeg ved, jeg kommer først.
Gode Gud.
For fanden.
Der er han!
Hvis det ikke var så alvorligt, ville det være ret morsomt.
De Tomaso Pantera er selvfølgelig den ultimative skurkebil.
Den har endda et argentinsk flag på bagklappen.
Bruger evner!
Evne brugt med... Åh nej. Evne ikke brugt med succes.
Undskyld, min fejl!
Åh nej. Han kører til højre!
Jeg tror, jeg ramte én.
Gjorde jeg? Åh nej.
Nej, det er okay. Jeg har dem nu.
Kom så, kom tilbage i jagten.
Hævn!
Det bumper lidt.
Der er bilen!
Det begyndte at lade til, at trods min bedste indsats
ville jeg ikke kunne fange Panteraen.
Men da alt virkede tabt, spillede Citroenen sin trumf
og brød ikke sammen,
hvor Panteraen vendte tilbage til sin rolle og gjorde det.
Sådan, knægt.
Åh gud.
Han havde farvet hår.
Nå, det er nu tid til den sidste test. Den store.
Svaret på det spørgsmål, jeg stilles fem-seks gange om dagen.
KAN EN TUNESISK GENERAL BRUGE DEN TIL AT INVADERE ITALIEN?
FRANKRIG - ITALIEN
Italien er et svært land at invadere,
fordi det er omgivet af hav på tre sider
og bjerge på det fjerde.
De her bjerge.
Alperne.
Men tilbage i år 218 f.v.t.
krydsede en tunesisk general ved navn Hannibal disse bjerge
med elefanter til at bære sit grej.
Og hvad jeg vil vide, er, kunne han have brugt en Aircross i stedet?
Aircrossen var selvfølgelig ikke opfundet 200 år før Jesusbarnet,
men hvis den havde været, kunne han så have brugt den?
Vi ved, at Citroenen er kraftig og har godt moment.
Men hvad der virkelig betyder noget på sådan en opgave, er vejgreb.
Og det er der, den her knap spiller ind.
Den tilkobler noget, der hedder grebskontrolsystemet,
og det lyder som en gimmick, men det er det ikke.
Sidste vinter blev Storbritannien ramt af en vejrbombe,
der blev kendt som "Udyret fra øst."
Alt stoppede, og intet rørte sig
på nær mig i en Aircross.
Jeg kunne virkelig ikke tro det. Jeg satte den i snetilstand,
og den kørte gennem snedriver, der nåede op til dens håndtag.
Så lad os se, om den kan præstere det samme her,
når vejen slipper op, og terrænet bliver hårdere.
Ja! Se den lille Citroen. Den kæmper sig fremad.
Det kan ingen elefant klare.
Jeg suser herop.
Gud ved, hvilken trolddom computerne bruger
for at holde mig i gang, men de gør det.
Nu går det nedad, så jeg slår bakkenedkørselskontrollen til.
Fjern foden fra koblingen og bremsen.
Man kan høre ABS-systemet fungere.
Den holder mig på plads,
forhindrer bagenden i at skride og stopper accelerationen.
Det er så smart i sådan en lille bil.
Men som opstigningen skred frem, blev terrænet virkelig hårdt.
Nej.
Lad os sætte den i...
...muddertilstand.
Sådan. Der kan I se.
Kom så, lille bil.
Det er motoren, der hopper, som I kan høre, der gynger løs,
men de gode nyheder er, at motoren stadig sidder i.
Mens GPS'en fortalte mig, at Italien blot var tre kilometer væk,
fandt jeg endnu en sti.
Jeg har passeret 2.000 meter.
Kors, hvis jeg ryger udover kanten nu...
Endelig kom grænsen til syne.
Kom så, lille Aircross.
Sådan. Klog bil!
Sådan. Hurtigere end sig selv på prøvebanen,
stærk nok til at trække et skib,
stor nok til hele Jolie-familien og en hest
og bedre til at invadere Italien end en elefant.
Virkelig?
En helvedes god maskine. Behagelig lille bil.
Er du okay? Altså i hovedet?
Hvad mener du?
Vi har intet lært.
Jo. Du lærte, at den kunne nå til toppen af et bjerg,
selvom den ikke har firhjulstræk.
Ja, men hvad med de ting, der betyder noget for folk, der køber den slags bil?
Du ved, bagagerumsplads...
Jeg afprøvede bagagerummet!
Okay, sikkerhed, forsikringsgruppe. Alt det.
Det er lidt kedeligt.
Og forventer du seriøst, at vi tror på, at en lille fransk hatchback
kan fange en tunet De Tomaso Pantera på en bjergvej?
Det siger du. James Bonds GoldenEye, I husker den nok.
Han kører i en Aston DB5, han jager en Ferrari 355. Han indhentede den.
Og så var der den anden Bond-film. Hvad hed den?
Quantity of Porridge eller sådan noget.
Han kører i sin Aston DBS, det italienske politi... En dieseldrevet Alfa 159
kan følge med. Slet intet problem.
Du ved godt, det ikke er dokumentarfilm, ikke?
Der var The Rock. Det var en Hummer og en Ferrari igen.
Hør. Kan vi prøve at redde lidt nyttig information fra det her?
Det er der ikke brug for.
Det er der. Er den Citroen,
ret mig, hvis jeg tager fejl, dybest set en Vauxhall Crossland?
-Det er den. -Ja, det er den. God pointe.
Ville du for eksempel så købe sådan én i stedet?
Man kan ikke få en Vauxhall med grebskontrolsystem,
så den er ikke så god som en elefant.
Nej, elefantprøven er faktisk ikke relevant.
Der er intet... Okay, Vauxhallen, er det...
Hvor let er det at støvsuge interiøret? Der kan du se.
Jeg vidste, du ville nævne det, så jeg tog Vauxhallen med
til en mand, der ved lidt af hvert om at støvsuge,
ingen anden end sir Dyson.
Kan du tage det der? Derinde.
-Er den god? -Fremragende.
-Er den? -Meget let. Meget god.
Sir James Dyson.
Han udfører en vigtig prøve for os her.
Det var faktisk James Dyson.
-Vent nu lige. -Hvad?
Sir James Dyson udvikler et nyt faststofsbatteri,
han arbejder på global persontransports fremtid...
-Ja. -Og du spildte hans eftermiddag
med at støvsuge interiøret i en Vauxhall.
Ja.
Du har bogstavelig talt fremskyndet verdens ende.
Ja. Det har jeg. Og efter den forfærdelige skuffelse er det tid til at slutte af.
Mange tak, fordi I så med. Vi ses næste gang. Farvel.