Колись давно, у далеких краях,
було собі величне королівство Тал'Дорія.
У минулому — місце битви богів та титанів,
а тепер тут живуть магія, дива й таємниці.
То були мирні часи...
доки не з'явилося велике зло.
Сміливі герої об'єдналися, щоб побороти його.
Тримайтеся! Чудовисько наближається.
Якого хріна?
Ти поплатишся за...
От срань!
Людство ніколи не схилиться перед...
Що ж, якось так.
Бляха! Усіх найманців на шматки порубали.
Скажу ще раз, правителю Уріель.
Відправте нашу армію на бій з цим монстром,
поки він усе королівство не знищив.
Мабуть, нам порадили хибну стратегію, сір.
Пропоную спіймати чудовисько,
а тоді його на наших ворогів спрямувати.
Я проти, сер Фінс. Ми навіть не знаємо, що воно таке.
Демон? Елементаль? І як його спіймати?
Леді Аллора має рацію.
Але, сір...
Я не посилатиму решту своєї армії за межі міста,
поки не взнаємо, хто чи що таке наш ворог.
Треба знайти нових найманців.
І де ж їх знайти?
Торіанських головорізів зарізали, Вбивчих бродяг убили.
А Торговці смертю? Усі мертві!
То знайдіть когось кращого!
Не матимете спочину, поки не знайдете мені
найкращих найманців у всій Тал'Дорії!
Пий!
Отак! Хто найкращий? Так!
Ґроґ переміг. Знову.
А щоб мені. Нащо ми намагаємося перепити вдвічі більшого за нас хлопа?
Бо це ж найшвидший спосіб нализатися.
Хто нализався? Я ні, я в нормі.
Давайте ще підемо в іншу... іншу...
Ти ж лише один кухоль випила?
Ще й з грудками.
Зважай, курво!
Чуєш! Сам зважай, мудило!
Нумо, Ґроґу, ми не звертаємо уваги на всяких засранців.
Агов, господине! Ще випивки для «Вокс Макіни»,
найкращої банди найманців в усьому королівстві!
Найкращої?
Чув, що ви й корови з палаючого сараю не врятуєте.
«Вокс Макіна» — просто посміховисько!
Не гарячкуймо, друже.
Нам проблеми не треба.
Ще б пак.
Усі знають, ви — купка нікчемних невдах,
що не можуть, бляха, роботи знайти.
Поглянь на себе, слимаче.
Таке миршаве, й прутня свого не підніме.
А ти допомогти хочеш?
Так. Тобто, ні. Я... Та нахрін тебе!
Мені просто треба рука допомоги.
Ваксе, схоже, він згоден! Я лишу це собі?
Чого стоїте, довбні?
Вбийте їх!
ЛЕГЕНДА ПРО «ВОКС МАКІНУ»
- Він був мій! - Ні, мій!
- Я йду, Персі! - О, ні!
Пайк, люба, можеш не заважати?
Та ну! Сама ж перечепилася!
А це я візьму.
Непогано, брате.
Чого це стається щоразу, як ми йдемо пити?
Молодчина, Тринкете. Сюди!
Ґроґу, відійди!
- Трясця. - Де, нахрін, Скенлан?
Квітка міледі чарівно пахне
Кохана, тебе я нарешті тра...
А щоб йому! Персі, якого милого? Як хочеш приєднатися, то перше спитай.
Скенлане, я мав би здогадатися.
Може, надягнеш штани й поможеш нам?
Та ви знущаєтеся!
Годі!
Спершу вилигали все, що було, тоді ще й таверну потрощили.
І що той гном із моєю донькою робить?
Краще б вам не знати.
Хто за все це заплатить?
Боже, який безлад! Просто жах.
Та запевняю вас, дорогенька, «Вокс Макіна» знайде винних...
Навіть і не думай. Гроші. Негайно.
Тут така справа...
Ми не маємо при собі грошей, та якщо дасте мені п'ять...
Агов? Так, перепрошую.
- Дуже вам дякую! - Щоб вас тут більше не було!
То нам заборонено вхід до всіх таверн Емону?
Чудово.
У нас ані грошей, ні житла, і жодних перспектив.
Якби дехто випадково не відтяв голову
останньому клієнтові...
Я ж вибачився!
Купа боргів і лише три срібні монети.
Нам робота треба. Хоч якась.
Якщо захист торговців від шахраїв
і вбивство гоблінів за гроші нічого нам не дають...
Не знаю, може, спробуємо щось хороше зробити?
- Та ні. - Нудно.
Пайк, етика — це розкіш, яку ми не можемо собі дозволити.
А ви не думали, що нам просто не слід цим займатися?
Бо Векс і Вакс лише про себе думають.
Йди нахрін.
Ґроґ просто хоче всіх повбивати.
Так і є.
Персі не хоче з'являтися з нами на людях. А Скенлан хоче...
Переспати з усім королівством.
Так і кажи, Кілет. Мені не соромно.
Справді, чому ми разом?
Поки ви тут собі розкисаєте, я віділлю.
О, так.
ПОТРІБНІ НАЙМАНЦІ ДОРОГО
- Вибачайте! - Що за...
- Іноді він живе своїм життям. - Що з тобою не так? Годі!
Ось! Оце наша мета.
Боротьба за справедливість, славу, захист королівства й усяке таке.
І, що найважливіше, купа...
Грошей!
Ми справді підемо до правителя отакими?
Стояти!
Що ж, проходьте. Та ведмідь лишається тут.
Усе гаразд, друже. Ми скоро.
Леді Кімо, лорд і леді Браярвуд мають приєднатися до нас.
Сір, з Вайтстоуну вже давно немає новин.
- Перепрошую? - Наш посланець не повернувся.
Їх треба попередити про ці напади. Відправте іншого гвардійця.
Перепрошую, а ви ще хто в біса такі?
«Вокс Макіна». Це взагалі така цікава історія...
Чесно кажучи, нам байдуже.
Сір, я ж казав, оголошення приверне увагу всіх нікчем Емону.
Що ти там сказав?
Сер Фінс каже, що такий страшний ворог вимагає серйозніших...
Кріґу, це лиш якісь п'яні блазні. Охороно!
Блазні? Певно, ви не чули легенду про «Вокс Макіну».
Дозвольте представитися.
О боги! Зараз почнеться.
Ваша Величність наймала воїнів
Що обійшли весь світ
Та обіцяю, ви не бачили
Такої здібної раті
Це — Ґроґ, наш велетень Простодушний, хоч і могутній
А Персі пушка Знесе вам черепушку
Природи лють не зрівняти З Кілет з племені Ашарі
Керує рослинами й тваринами Вона — магічне сафарі
Ось близнюки Векс і Вакс
Вона стріляє влучно Він у темряві ховається
Вони спритні й небезпечні Та я забуваю, хто з них хто
- Він — Вакс - Вона — Векс
Божественна наша Пайк Зцілює руками
А я казав, що в нас є ведмідь? Тринкет, він завжди з нами
А щодо мене Мене звати Скенлан
Герой з крутою фіолетовою рукою
Моя музика магічна Феєрична
Вам не втриматися Надто гаряче
Сховайте ваших доньок…
Вибачте.
Ми — сміливі воїни Розумніші за лисицю
Про пригоди наші розповість
Легенда про «Вокс…
Макіну»!
Дуже вам дякую.
Добре.
Дайте Раді хвилинку обговорити вашу цікаву групу.
Ви ж не довірите їм таке серйозне доручення?
Правителю, їхня репутація не надто вражає.
У них хоча би ведмідь є.
Він здається страшним.
І пісня у них весела.
Чому б не дати їм шанс?
Може, ці воїни кращі, ніж здаються...
Щось я сумніваюся. Покличемо знову банду Ейґара.
Ейґарові відрубали руку під час бійки в таверні.
А щоб йому!
Добре. Ми наймаємо вас, «Вокс Макіно».
Здебільшого через вашого ведмедя.
Леді Аллора проведе вас до Шейл Степс,
селища поблизу місця останнього нападу.
То кого саме ми маємо вбити і скільки заробимо?
Ми не знаємо, кого саме, та як уб'єте, усе це буде вашим.
Ще одне питання. Як ми туди потрапимо?
Брате, слухай, я відчула це.
Просто у тронній залі.
Такого не було відтоді, як...
Хіба не чудовий корабель? Внизу є дві вбиральні.
Чого ви шепочетеся, наче ми вас не чуємо?
А тобі що до того, гноме?
Ось, монстр уже три селища зруйнував,
спалив кілометри земель.
Якщо зло не зупинити, королівство помре від голоду.
Схоже, ця місія може нас убити. Ми точно хочемо це робити?
Так, завдання небезпечне.
Саме тому лише найбільш благородні, героїчні та вірні...
«Благородство й героїзм» — це непогано, та ми тут заради грошей.
Зрозуміло. Тож, гроші — це головне. Я не здивована.
Шейл Степс за тим пагорбом. Щасти.
Прошу, не... не облажайтеся, як то кажуть.
Дякуємо, що підкинули. Ви ж потім нас заберете?
Вона ще повернеться.
То що ми тут робимо?
Останній напад був десь на півдні.
Розпитаємо, може, хтось щось і знає.
Розпитаємо...
Перепрошую, зелені друзі?
Тут не бували якісь злі чаклуни чи гігантські монстри?
- Що? - Це трохи дивно.
Ні, була густа імла.
Ми лише бачили темні хмари, блискавку.
Подумали, що це шторм.
Ви нічого не бачили?
Як зручно, пане Рибалко, якщо це ваше справжнє ім'я.
Давай краще я розпитаю, Скенлане.
Перепрошую за нього.
Ви ж наче жриця, так?
Можете благословити наш дім? Захистити від цього лиха?
Благословити? Ага, звісно.
Без проблем.
Гаразд, спробуємо.
Хай Еверлайт засяє у вашому домі.
Усе буде класно.
Добре, певна, ви переживете ці тяжкі часи, хай щастить?
А ви точно зі святих?
Так, просто давно не вправлялася.
Якось не доводилося будинки благословляти.
Дякую, дорогенька.
Упевнена, цього вистачить, щоб мою сім'ю захистити.
То ви чаклун?
Ні, уся магія у пальцях, хлопче.
А тепер і в твоїх теж.
Це справжнє срібло. Бережи його.
Десь тут блукає монстр.
- Він літає. - Що ти кажеш?
Щось над нами пролетіло. Зламало велике дерево на пагорбі.
Ми чули шелест крил, та не побачили його через бурю.
Воно було велике. Дуже велике.
Ага.
Ходіть сюди. Тринкет щось знайшов!
Слідів уже не розібрати,
та, схоже, воно піднялося у повітря й полетіло вздовж пагорба.
Тобі це ще знадобиться.
Тепер вони схожі на людські.
Воно наближається. Приготуйтеся.
Та ви шо.
Це маленьке ягнятко стільки наробило?
Обережно, Векс, ще вкусить.
От бляха!
Хай йому!
Пропоную тікати. Негайно!
Та нахрін.
Будем битися!
Ґроґу, дурний ти хоробрий йолопе.
Ми вже без Ґроґа? Та ну!
Кілет, нам би трохи магії не завадило б!
Ні.
У нас серйозні проблеми.
Кілет, послухай мене. Кілет!
Вибач. Гаразд.
Я що, зробила гірше?
Обережно!
Витягніть мене. Витягніть! Я застряг під сракою Ґроґа!
Гірше вже не буває.
Ну, ми хоч живі, дякувати Еверлайт.
І дякувати Кілет за гігантський кущ.
Та навіщо стільки колючок?
Той дракон... Ми ледь не загинули.
Але ж не загинули. Завдяки тобі, Кілет.
Чуєш мене? Ми живі завдяки тобі.
Ґроґу! У тебе рана!
Та ні, неглибока, пусте.
А тойво, це нормально?
- Ні. - Мене зараз знудить.
Не ворушися, друже. Я допоможу.
Я вже почуваюся краще.
Дякую, Пайк. Ти найкраща.
- Я витратила багато сили. - Тримаю.
Дякую.
Уже можеш пускати.
Так. Ага.
Так, нахрін того Уріеля і це все.
З нас годі. Ми не підписувалися на вірну смерть.
Тобі нагадати, що ми дали Раді наше слово?
Це ж має щось означати.
Та хіба не срати на ту Раду?
Єдине слово, важливе для мене — це Скенлан Шортгалт.
І я знаю, що це два слова, та ви мене зрозуміли.
Ага, хіба ті мудацькі мудила щось для нас зробили?
Крім того, що дали нам роботу, купу золота, скарби і всяке таке?
Ми багато з ким билися.
Але з драконом? Зі справжнім драконом?
Справа не в Раді чи в угоді.
А в цих людях. Ми їм потрібні.
Не можна ж просто втекти.
Ось чому я ненавиджу подорожувати з кліриками.
Вони достобіса праведні.
Пайк, нам не подолати це чудовисько.
Коли ми з Ваксом були малі, один з таких монстрів убив нашу матір.
Я все життя вивчала драконів, сподіваючись знайти її вбивцю.
І відчуваю, коли вони поруч.
Жахливий головний біль.
Тоді вирішили. Повернемося до палацу й розірвемо угоду.
Ти не розумієш, Персі.
Я відчула цей біль і там. У палаці.
І ти про це нам лише зараз кажеш?
Вибачте. Я...
Я сумнівалася, доки дракон... Минуло стільки років, відтоді як мама...
- Ти певна, Векс'аліє? - Я знаю, що я відчула.
Хтось із членів Ради контактував з драконом або...
Я не знаю, та певна, що це так.
Тоді ми облишимо це.
Воно того не варте.
Ви чули її, можливо, хтось із них використовує цього монстра.
Забираємося звідси й більше ніколи не вертаємось до Емону.
Домовилися?
ШЕЙЛС
О ні.
Він їх убив.
Усіх.
Пайк! Швидше, сюди!
Прошу, Еверлайт. Хай твоя сила врятує його.
Пайк, будь ласка...
Чорт! Ні! Я не можу.
Я ще надто слабка.
Ми могли це зупинити.
Мали зупинити.
Якого біса ти робиш, Скенлане?
Шукаю риму до «мертвого дракона».
Бо думаю... Думаю, ми вб'ємо дракона.
Я з вами.
Не буду брехати, мені дуже лячно, та я з вами.
Не люблю програвати,
та тепер я щось відчуваю всередині.
Щось не те.
Тож я з вами.
Навіть непогано сказано, Ґроґу.
Що?
Та нічого. Я теж згоден.
Народ, ми зробимо це.
Ви ж розумієте, що на нас чекає страшна загибель.
Можливо, сестро.
Та ми загинемо славетною смертю.
І вб'ємо довбаного дракона.
Творчий керівник Юрій Лаховський