Ваші підношення стають все меншими.
Гадаю, решту скарбів було забрано з Емону.
Як ти наказав, Тордаку. Усе до останнього граму біля твоїх ніг.
А Веструун на межі руйнації, мій королю.
Далі буде більше.
Щойно ми наведемо порядок, усе королівство здригнеться в нашій тіні.
А щодо вас,
схоже, ви, безглузді дрібнички, більше не потрібні.
Біжіть!
ЛЕГЕНДА ПРО «ВОКС МАКІНУ»
- Усе гаразд? - Ні.
Дракони, вони рухаються. Розширюють вплив по всій Тал'Дорії!
Ти бачила їх у голові?
Видіння, дароване Еверлайт.
Червоного інші називали Тордаком.
Він просто... знищив їх.
Я... Я не змогла їх урятувати.
Я знаю, що ми прийшли звідусіль,
але Емон був першим місцем, яке нас прийняло.
Відчувається, що там... наш дім.
Нам навіть титул дали.
І ми виправдаємо їхню довіру, коли знайдемо гробницю
й дістанемо той клятий забуток.
На цьому фронті маю добрі й погані новини.
Гаразд. Спершу кажи добрі.
Я знайшов озеро, про яке казала Осіса, за міжгір'ям.
- Фантастика. Ходімо. - Чекай. А погані новини?
Гробниці немає.
Ані храму, ані руїн — нічого.
І це не ілюзія. Сфінкс нам збрехав?
Мабуть, вона на іншому березі.
- І куди це ти? - До вечора встигнемо.
Ми говоримо про забутки опору.
Вони не лежатимуть у святковій обгортці.
Нам слід бути обережними. Усім нам.
Не хвилюйся. Ось. Я побіжу поковзом і перевірю.
Так!
Круто мати фут-фетиш! Але...
Народ, це найкраще!
Щось ворухнулося під льодом.
Дивно.
Скенлане! Що там відбувається?
Усе добре, я певен, що лід супертовстий.
Я зараз перезаряджу Скен-сили.
Тримайся, Скенлане!
Чорт. Кілет, ти можеш стати пташкою абощо?
Пташкою? Як це допоможе?
Хто-небудь?
Ледве пронесло. Хто з вас мене врятував?
Це ми.
- Привіт. - Кеше? Заро? Що ви...
Осіса подумала, вам знадобиться допомога. Звісно ж, мала рацію.
- Як щедро. - Дуже щедро.
Принаймні рогата рада мене бачити, правда ж?
- Ну, так, тобто... - Що за тварюка мене схопила?
Адаро. Люди-риби. Полюють у сутінках. Краще пошукати гробницю вже вранці.
Ви знаєте про гробницю?
У нас повно секретів.
Якими ми залюбки поділимося, щойно ви розведете багаття.
Гробницю збудували для Повелительки Воронів,
богині смерті.
Там зберігається тіло її захисника.
Вищого в її ордені, який вселяє страх у серця її ворогів.
Його звали Пурван.
- Порван? - Прізвище Педо-ведмідь. Так?
Треба тримати себе в руках.
Отакої. Ви жахливі.
Смійтеся, але Пурван Суул віддав усе заради свого бога.
Вона не віддасть скарби так просто.
До речі, про скарби, де ти взяла цю красу?
Цю стару штучку? Заради неї я мусила вбити демона. Не заздри.
Я не заздрю. Власне, ми зібрали чимало магічних предметів,
правда, Скенлане?
Що? Ти про те лайно, що ми взяли у Ґілмора?
Так, звісно, лайно, що ми взяли у Ґілмора.
Мітла. Чудесно. У тебе гостре око на цінності.
Заткнися, Заро.
Ну, ось цікавий, але масивний пояс. Що він робить?
Зараз надіну.
Виросла борода!
Це все?
У мене виросла борода.
Добре, це... Це круто.
Та нехай. Гільдія нищителів вважала, що гробницю знищили багато століть тому.
Виявляється, вона ще є.
Мабуть, вас дратує те, що Осіса нам першим про неї сказала.
Мені це не спадало на думку.
Вони пішли за нами. Очевидно, що їм не можна довіряти.
Зарі й Кешу? Ні.
І завтра ми більше не можемо ризикувати.
Сестро, не відходь далеко від мене.
Ти це все життя кажеш. Усе буде добре.
Поспи трохи.
Це погана ідея.
Поквапся. Батько будь-якої миті повернеться.
Яка краса!
Що ти робиш?
Це було випадково! Я лише хотіла...
Цю реліквію ельфійська знать передавала з покоління в покоління!
Вибач, батьку...
Звісно, ти і твій брат-слабак не розумієте ельфійської культури.
Ви в ній не народилися.
Ви — ніщо інше як помилка.
Досить! Не смій так з нею розмовляти!
Векс, збирай речі.
- Ні, ми не мусимо... - Так, мусимо.
Прощавай, батьку.
Не трудися йти за нами.
Привіт, усміхнене личко.
Це тупо.
Ми взяли це з архівів Гільдії нищителів.
Побачимо, чи ви все зрозумієте. Озеро. Гробниця.
Тоді твоя мапа хибна. Гробниця перевернута догори дриґом.
Осіса стара, як світ. Вона не помиляється.
Може, гробниця не перевернута.
Вона під водою.
Ага, то всі хапаймо відра, до весни якраз вичерпаємо.
Власне, ми думали, чи не допоможуть земля, вітер і вогонь?
Я?
Я ще не дуже ладнаю з водою.
Не хвилюйся. Використай вітер.
Я потримаю. Готова?
Це дуже круто.
Усі вниз, негайно!
Бороданю? Треба потягнути.
Після тебе.
Смердить рибою і смертю.
Пурван.
Чарівно.
Чому Осіса сказала їм про гробницю, коли всю роботу виконуємо ми?
Ці забутки належать Гільдії, а не якимсь туристам.
Буде нескладно їх у них відібрати.
- Але пустимо їх уперед. - Справді?
Чи дозволимо нести тягар того, що їх чекає?
Пильнуйте. Тут будуть пастки, до того ж, смертельні.
Що смертельніші пастки, то краща винагорода.
Будьте неподалік.
Не хочу спіткнутися об це.
Знайшов пастку!
Привіт. Пощастило, що я тут.
Так і є. Ні. Пощастило.
Тобто я... Так.
Ідіот.
Що...
Можливо, це моя вина.
Ні!
Векс! Векс, ти мене чуєш?
Не надривайся. Знайдемо інший шлях. Ходімо.
Векс! Будь на місці. Я йду!
Що ж, немає сенсу тут чекати.
Мабуть, ми застрягли з нею.
Може, краще повернутися.
Я краще помру з голоду в цих лісах.
Якби ти дав батькові шанс, побачив би...
Я побачив би те, що вже бачив тисячу разів.
Хай що ми зробимо, цього буде недосить через те, хто ми.
Ти міг би спробувати. Поглянь на нас. У нас нічого немає.
У тебе є я. Пам'ятаєш?
Ти не даєш мені забути. Я можу бути самостійною.
Я не безпорадна, знаєш.
Векс'аліє, авжеж, ні. Просто тобі не потрібно...
Годі казати, що мені потрібно! Мене не треба рятувати.
І ти мені не потрібен!
Чекайте.
Вода... трохи високо...
Сідай сюди, Пайк.
Чорт, у мене навіть тут гарний вигляд.
Молодець.
- Так! Покажи ті великі м'язи! - Обережно. О, так!
Що ж, це не стародавнє.
Схоже, щось поселилося у гробниці, коли вона затонула.
Ґроґу, ти недавно перднув?
Наскільки недавно?
Пайк?
Ще адаро!
Хороший ведмідь.
От лайно! Вони всюди!
Хороший ведмідь!
Тільки не бороду.
Так. Більше крові.
Ледве пронесло, люба.
Не зовсім.
Так.
Ґроґу?
Тринкет!
А ще в них є маг.
Останній завжди найсильніший. Але не бійся, я тебе врятую.
Дурня. Я тебе врятую.
Векс'аліє!
Чорт! Застрибуй!
Так, він упав.
Ну ж бо, дурна вода!
Уся твоя, Тринкете.
Твоя правда, немає нічого гіршого за тухлу рибу.
Векс! Ти поранена?
Годі за мене хвилюватися. Усе гаразд.
Ґроґу, ти як, друже?
Здається, на мене впав дах.
Так, але...
Ні, я кажу... коли ти бився з цими істотами, то здавався...
Пайк! Нам треба йти далі. Їх може бути більше.
Чекайте, де Кеш і Зара? Ми не можемо піти без них.
Не може нахрін бути.
Вони нас кинули.
- Ми не мали цього робити. - Не погоджуся.
Забуток, імовірно, у саркофазі Пурван.
І, звісно ж, їх тут шість. Котрий належить йому?
Бачиш, не тільки ти вмієш шукати.
Вражена? Бо повинна бути.
Так-так, ти дуже кмітливий.
Схоже на якусь риб'ячу оргію.
Я таке пробував. Непогано.
Ігноруйте їх. Знайдімо забуток.
Чекай. Я погляну перший.
Ґроґу! Заради бога.
Що це?
Ні.
Не рухайтеся.
Ні на що не наступайте, нічого не тягніть, нічого не робіть.
Пікл, потрібне твоє світло.
Унизу щось є.
Гей! Не забирай усю здобич собі.
Не обіцятиму.
Це місце вже обчистили.
Другий сфінкс.
Щось знайшов, Тринкете?
Що в нас тут?
Персі, ти знайшов!
То що, подивимося?
Мабуть, не варто.
Твій брат точно не схвалить.
Тоді лише зазирнемо.
Усе ніби в нормі.
Захист Смертохода.
Геніально.
Ваксе?
Ваксе.
Стій!
Ми маємо почекати мого...
Ні!
Ваксе! Тягни сюди свій зад!
Я відійшов на 30 секунд. Що, в біса, сталося?
Векс!
Що таке? Що сталося?
Ти покинула мене.
Я заблукав.
Брате, пробач. Я не думала...
Ні. Ти не розумієш.
Я не потрібен тобі. Ти потрібна...
Не відходь від мене далеко.
Не буду. Клянуся.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко
Творчий керівник Nguyễn Hạ Minh Quyên