‫הם לא פגעו בך, נכון?‬
‫לא. לדעתי הם הבינו שאני שווה יותר בעודי בחיים.‬
‫מי הם, לעזאזל?‬
‫שודדים, אולי ציידים לא חוקיים?‬
‫שמעתי קולות מחרידים.‬
‫שאני אמות. בואי לא נישאר כדי לגלות.‬
‫מהר, לכאן.‬
‫וקס.‬
‫לא. תראה...‬
‫הם פצעו אותו.‬
‫מה הם עשו לך?‬
‫וקס'הליה, צריך ללכת.‬
‫הוא סובל. הוא זקוק לרחמים.‬
‫לא משנה מה יקרה. זה לא בשליטתנו.‬
‫וקס.‬
‫זה בסדר. לאט, לאט.‬
‫אתה יכול לנוח עכשיו.‬
‫אוי, האלים. היא הייתה אימא?‬
‫זה בסדר. לא נפגע בך.‬
‫מה את עושה?‬
‫אי אפשר להשאיר אותו פה.‬
‫מה? לא. מה תעשי, תגדלי דוב ארור?‬
‫לפעמים צריך לאמץ את מה שניצב מולך. לא להיאבק בזה.‬
‫אגדת ווקס מכינה‬
‫אחותי!‬
‫שיט. הם מצאו אותו.‬
‫פייק! תרפאי אותה!‬
‫אין...‬
‫מה לרפא.‬
‫שמישהו יעשה משהו!‬
‫זי, אי אפשר לעמוד מנגד.‬
‫תראו לי אותה!‬
‫אפשר לנסות להקים אותה לתחייה?‬
‫טקס תחייה?‬
‫מעולם לא ניסיתי את זה בעבר.‬
‫כן, מעטים ניסו. קשה מאוד לבצע אותו.‬
‫חייבים לעשות את זה כל זמן שהגופה חמה. הינה, תעזרו לי!‬
‫מתחילים.‬
‫לא ייתכן שזה קורה. מי היה איתה?‬
‫היא תהיה חייבת לי על זה בענק, אם זה יצליח.‬
‫- הלחש לא תופס. - קדימה.‬
‫לא, הוא לא עובד!‬
‫כי אנחנו בתוך המקדש שלה!‬
‫זה שטחה של מטרונית העורבים.‬
‫היא חזקה מדי!‬
‫לאלים שלנו אין סמכות פה.‬
‫אפשר אולי להעביר את וקס למקום אחר?‬
‫אנחנו מתחת לאגם! אין מקום אחר!‬
‫חייב להיות שיקוי אחר או משהו!‬
‫זה חסר טעם. היא גמורה.‬
‫אני לא יודע. זה לא תחום המומחיות שלי.‬
‫למה זה לא מצליח? אל תוותר, בבקשה.‬
‫לא.‬
‫וקס.‬
‫לא, נו כבר.‬
‫מה קורה?‬
‫- אוי, האלים! - לא, בבקשה!‬
‫את...‬
‫מה? לא.‬
‫קחי אותי במקומה, נבלת עורבים!‬
‫אני... מצטער.‬
‫לאט.‬
‫אוי, שיט.‬
‫השבח לאוורלייט! אני לא מאמינה ששיחקת אותה.‬
‫לכל הרוחות! אני מדהים.‬
‫- מה קרה? - נגעתי בשריון.‬
‫ואת... היית...‬
‫- את היית מתה. - גרוג!‬
‫- לא. כאילו מתה, מתה. - כן, זה היה מטורף.‬
‫הסתובבנו ופשוט שכבת שם, קרה כאבן.‬
‫וקס'הליה, זה קרה בטעות.‬
‫טוב.‬
‫פאק!‬
‫אתה הצלת אותה.‬
‫תודה.‬
‫נו, כן, כמובן. בואי נגיד שאת חייבת לי טובה.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫כן, הבל הפה שלך מקסים.‬
‫אבל אם אני הייתי מתה, אז איך...‬
‫וקס?‬
‫השריד! מתי... איך אתה לובש אותו?‬
‫אני... לא יודע.‬
‫רק חששתי שאיבדתי אותך.‬
‫אתה בסדר, וקס?‬
‫כן, בסדר גמור. זה היה פשוט עוצמתי.‬
‫קאש, הם השיגו את השריון.‬
‫היי!‬
‫אתם נטשתם אותנו מקודם. מה הקטע?‬
‫לא. לא נטשנו אתכם, פשוט לא מצאנו אתכם. זה הכול.‬
‫כן, כלומר, אתם יודעים, אילו התכוונו לנטוש,‬
‫למה לי לחזור ולעזור לחברה שלכם?‬
‫- טיעון סביר. - אין בעד מה, דרך אגב.‬
‫אפשר להתקדם עכשיו, בבקשה?‬
‫בהחלט. כן.‬
‫- אתם תובילו, אני מניחה. - כן, תיזהרי.‬
‫תודה, פרסי.‬
‫המטרונית.‬
‫מה עשיתי הרגע?‬
‫אנחנו פה מטעם הגמול, לא כדי להתיידד.‬
‫מה הייתי אמור לעשות?‬
‫לתת לה למות?‬
‫גם בעיניי זה לא מוצא חן, אבל הם השיגו את השריד לפנינו.‬
‫אז ניקח אותו בחזרה. פשוט צריך להחליט מהו המהלך הבא שלנו.‬
‫תישארו קרובים, חבר'ה.‬
‫יש לי תחושה שצריך להיות ערים למלכודות.‬
‫די בטוח שגרוג הפעיל את כולן כשנכנסנו.‬
‫אין בעד מה.‬
‫גם אני אוהבת אותך, טרינקט, אבל צריך לעמוד בקצב.‬
‫זאת הפורענות?‬
‫לכל הרוחות.‬
‫כולכם רואים את זה?‬
‫בן זוגה של הספינקס.‬
‫לכו בזהירות.‬
‫זי, תניחי לזה. הפסדנו.‬
‫עוד לא הפסדנו.‬
‫הם לא יכולים פשוט לעזוב עם רכוש של הגמול.‬
‫הם לא ידעו בכלל מה לעשות עם שריד.‬
‫הלו?‬
‫שוב איבדנו אותם?‬
‫רגע, את מתכוונת להרוג אותם?‬
‫אתה דואג יותר מדי, חומד.‬
‫אם הם ראויים לשריון, זה יהיה משחק ילדים בעבורם.‬
‫מה זה?‬
‫אוי, שיט.‬
‫הוא היה שם מאחור כל הזמן?‬
‫בן זונה!‬
‫היא לא נראית כמו שאר המלכודות.‬
‫- יופי. עצבנו אותו. - יש לנו השפעה כזו על אנשים.‬
‫באסה.‬
‫תפסתי אותך. אוי, לא תפסתי!‬
‫יש לי הרגשה מוזרה.‬
‫גרוג?‬
‫הוא לא מת. אני חושבת שהוא רק משותק.‬
‫רק משותק. באמת?‬
‫שיט.‬
‫אתה מוכן להירגע?‬
‫ברגע שהם ירוסנו, אסחב את השריון,‬
‫אתה תפשיר את החברים החדשים שלך ונסתלק מכאן.‬
‫מה ל...‬
‫פרבן.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל. זה מכל עבר.‬
‫קדימה, קיז, תפסתי אותו.‬
‫תעצור אותו!‬
‫שום דבר לא עובד.‬
‫זה יוצא מכלל שליטה. אני לא יכול לקחת בזה חלק. אני מסרב!‬
‫תבגוד בגמול הקוטל למענם?‬
‫לעזאזל, קאש.‬
‫תפקחו עיניים!‬
‫איפה לעזאזל הייתם?‬
‫רק הלכתי לנשנש משהו.‬
‫מה שחשוב זה שעכשיו אנחנו פה.‬
‫אחזיר אותו למשכית.‬
‫זהירות!‬
‫היה זוועה לתפוס אותך, ואני לא...‬
‫זי! לא, לא!‬
‫לא תתבדח על הזרועות?‬
‫זה קל מדי.‬
‫פייק, תאחזי בידי!‬
‫אני מחזיק אותך, לעזאזל! אל תרפי...‬
‫טרינקט!‬
‫וקס!‬
‫לא משנה מה יקרה...‬
‫זה לא בשליטתנו.‬
‫יחי הגיבור החדש.‬
‫נו. ברוך שובך.‬
‫אחותי?‬
‫רק שנינו, לצערי.‬
‫אני מצטער. לא התכוונו שכל זה יקרה, נשבע.‬
‫תתנצל אחר כך. תעזור לחברים שלי.‬
‫זה ישנו.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫זה וקס?‬
‫איך הוא עושה את זה?‬
‫השריד. זה חייב להיות.‬
‫אחי.‬
‫נו, לעזאזל.‬
‫שניכם נעלמתם ממש לפני שהיצור הופיע.‬
‫המצב יצא משליטה. קרתה טעות.‬
‫טעות. כן. באמת? את חושבת?‬
‫תראו. הגמול השקיע עשרות שנים בשמירה על סודותיה של אוסיסה.‬
‫לא יכולנו להרשות לשריד ליפול לידיים הלא נכונות.‬
‫אבל... ברור שידיכם ראויות.‬
‫תשמעו, נשמח להתנצל כל אחר הצוהריים.‬
‫אבל אם לא תרצו לטבוע, כדאי שנתחפף מכאן.‬
‫לכו אחרי זי!‬
‫בלעתי המון מים.‬
‫אני...‬
‫אני רוצה להתנצל.‬
‫הייתי פזיז.‬
‫לפעמים יש לנו הרגל לפעול מהר מדי.‬
‫אני לא רוצה לשמוע את זה כרגע.‬
‫נחפזתי, וזה כמעט גרם למותה של וקס.‬
‫לא, זה גרם למותה.‬
‫אני לא יודע מה הייתי משנה, אבל...‬
‫בסדר!‬
‫זה התנהל טוב.‬
‫אל תגידו לי שאתם שוב נוטשים אותנו.‬
‫הערכנו אתכם לא נכון.‬
‫יש לכם משהו נדיר, תאמינו לי.‬
‫אוסיסה כנראה יודעת מה היא עושה.‬
‫ותקשיבו,‬
‫נכון שזה לא יפצה על מה שקרה,‬
‫אבל אני רוצה שתיקחי את זה.‬
‫אולי תזדקקו לזה בהמשך הדרך.‬
‫זה מחביא יצור בבטחה במישור כיס זעיר, עד שזקוקים לו.‬
‫עכשיו היא שלך.‬
‫ומה לגבי החוב שלי לגמול הקוטל?‬
‫איזה חוב?‬
‫הייתי אומרת שתשמרו על עצמכם,‬
‫אבל נדמה שזה הדבר העיקרי שאתם יודעים איך לעשות.‬
‫אל תדאגי לנו, חומד. יש לכם צרות גדולות מזה.‬
‫- היי! - מה?‬
‫הקרניים מסתכלת עליי עוזב?‬
‫כמובן, חומד.‬
‫יש לי תחת שאין כמותו.‬
‫היא החזיקה בפנים יצור.‬
‫אתם יודעים מה לבטח ייכנס לתוכה יופי?‬
‫אני!‬
‫דרושה לי דרך לשמור עליך מפני מסכנה.‬
‫מה אתה אומר, טרינקט?‬
‫בחייך, רק תנסה. אולי זה יהיה כיף.‬
‫מה ל...‬
‫טרינקט!‬
‫אני הבא בתור!‬
‫זה היה ממש מגניב!‬
‫שלום.‬
‫שלום?‬
‫מה?‬
‫אתה מתנהג מוזר מאז שהיינו בקבר.‬
‫האומנם?‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אל תקשקש שאתה לא יודע.‬
‫ראיתי... משהו, אבל אני לא יודע מה המשמעות שלו.‬
‫כששכבת על הרצפה,‬
‫ראיתי את מטרונית העורבים באה לקחת אותך.‬
‫הפצרתי בה שתיקח אותי במקומך.‬
‫הייתי חייב.‬
‫אבל אני לא יודע מה יקרה לי,‬
‫למי מאיתנו.‬
‫אחי,‬
‫תהיה המשמעות של זה אשר תהיה, נסתדר.‬
‫דבר לא השתנה.‬
‫הכול השתנה.‬
‫ווסטרון‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬