-Voi ei. -Mitä toisille tapahtui?
-En tiedä. -Missä Pike on?
-Miten voit olla tietämättä? -Hengitä.
Kerro, mitä muistat.
Yritin viedä meidät seuraavan Jäänteen luo.
Umbrasyl häiritsi loitsuani.
Onnistuin tuomaan meidät tänne, mutta toiset joutuivat muualle.
Me sentään olemme yhdessä.
Ei olisi pitänyt yrittää sitä loitsua.
Jos et olisi, he eivät olisi kadonneet vaan kuolleet.
-Mutta Pike oli... -Grogin ja Scanlanin kanssa.
On uskottava heidän olevan kunnossa.
He eivät ole ainoat eksyneet.
Missä helvetissä olemme?
Yritin viedä meidät seuraavan Hajaannuksen jäänteen luo.
Taisit onnistua. Se on täällä.
Jossain.
Hei, pikku höyhenpallo.
Tuo on kaunein lintu, jonka olen...
Tervetuloa Keijujen valtakuntaan, ystävät.
Ilman Pikea ei ole parantajaa
ja ilman Grogia ei ole raakaa voimaa.
Ilman Scanlania...
On vähemmän kyrpävitsejä.
Ruoho tekee minut tokkuraiseksi.
Katsokaa.
Scanlan sanoi näkynsä Keijujen valtakunnasta muistuttavan huumetrippiä.
Ja että Fenthrasin jousi on käppyräisessä puussa suolla.
Hän myös sanoi lampaanmaitoa suosikkiliukuvoiteekseen.
Tutkitaan tuo kaukainen vuorijono.
Suot saavat usein vetensä vuorilta.
Kuinka kaukana se on?
Rikoinko sen?
Keijujen valtakunnalla on huumorintaju.
Kieroutunut sellainen.
Onko mikään täällä sitä, miltä näyttää?
Nuorena Keijujen valtakunta kiehtoi minua.
Sen mysteeri ja vaarat.
Luin kaiken siihen liittyvän minkä käsiini sain.
Ei hätää. Seuratkaa minua, niin kaikki menee hyvin.
Meidän pitää päästä tuon läpi, mikä ikinä se onkin.
Mikä tämän nimi olikaan?
Herännyt lehto.
Ympäristö saattaa reagoida mielialoihin.
Olkaa positiivisia, niin se pysyy vaarattomana.
Katsokaa.
Tämä on tosi typerää...
Vax!
Hemmetti.
Tarvitaan toista lähestymistapaa.
Ne ovat kasveja. Etkö pysty hallitsemaan niitä?
Tuntuu, etteivät ne ymmärrä minua.
Älytöntä tuhlata tällaista kasviin.
Harmiton, vai?
Outoa. Ei noin olisi pitänyt käydä.
-En ymmärrä. -Kerro jotain uutta.
Tulkaa, olemme lähes perillä.
Anteeksi. Kirjoissa ei kerrottu niiden olevan lihansyöjiä.
Vax? Vex?
Missä kaikki ovat?
Ei helvetti. Pike.
Pike!
Olen pahoillani, Pike.
-Mitä oikein tein? -Se oli vahinko.
Ole kiltti ja laske tuo maahan.
Rauhallisesti. Koeta olla liikkumatta.
Minun pitää parantaa itseni.
Lakkasitko vuotamasta?
Minä yritän.
Haava ei kuitenkaan umpeudu kokonaan.
Mitä?
Arvasinhan minä. Tuo miekka on silkkaa pahuutta.
Eikä ole.
Se tekee minusta vahvan. Ei siinä ole mitään vikaa.
Se imi Piken verta.
Se lähes tappoi hänet!
Ei se ollut miekan syytä!
Tai no, ehkä se yllytti minua hieman.
Yllytti sinua?
Sinun on hankkiuduttava eroon siitä.
He eivät ymmärrä.
Katso, miten vahvan olen sinusta tehnyt.
Grog, ole kiltti.
Se kuului Sylas Briarwoodille...
Et ole mitään ilman minua. He ovat vain kateellisia.
Olet oikeassa.
He ovat kateellisia.
Puhuuko se sinulle?
En tiedä, mitä miekka sinulle sanoo...
Minulla on nälkä.
Grog?
Mitä oikein teet?
Älä tee tuota.
Ketä aiot kuunnella?
Miekkaa vai minua?
Tapa. Nälkä.
Mitä oikein teet?
Valitan, en kuuntele sinua.
Typerys. Et tuhoa vain minua, vaan meidät molemmat.
Tee se.
Jos tämä on loppu, vien sinut mukanani.
Ei!
Olemme tainneet olla täällä ennenkin.
Tottumattomille silmille Keijujen valtakunta voi olla hämäävä.
Maa näyttää tutulta vain siksi, että maasto muuttuu.
Oletko varma?
Olemme kävelleet jo jonkin matkaa, ja aurinko on yhä samassa paikassa.
Siihen on selitys.
Aika nähkääs toimii vähän hassusti Keijujen valtakunnassa.
Hei, mitä oikein teet?
Hän herää.
Oletko keskuudessamme, Grog?
En tiedä, mikä minuun meni.
Tiedän. Kaikki on nyt hyvin.
Onko?
Luulin, että paransit hänet.
Minä yritin.
Mutta en pystynyt kumoamaan sitä, minkä Pelkurinterä teki.
Mitä lihaksilleni tapahtui?
Ei, ei!
Jumalten tähden, olen yhtä ruipelo kuin Vax!
Rauhoituhan nyt.
Hoikkuus sopii sinulle.
Ja sinulla on yhä parta.
Lisäksi Piken mukaan on olemassa eliksiiri, joka palauttaa lihaksesi.
Pystytkö tekemään sellaisen?
En ilman raaka-aineita,
mutta luulen tietäväni, mistä saamme apua.
Niinkö?
Missä me ylipäätään olemme?
Noista kukkuloista päätellen jälleen Tal'Doreissa.
Saisit opetella taikomaan kunnolla, Keyleth.
Lupaan, että korjaamme sinut, Grog.
Antaa kuulua.
Miksi vakoilet meitä? Kuka olet?
En kukaan.
-Voisitko siis laskea minut maahan? -Toki.
Aloitetaanpa alusta.
Kuka olet ja miksi seuraat meitä?
Olen vain tavallinen matkustavainen, joka nauttii viihteestä.
Voitte kutsua minua Garmelieksi.
Mitä oikein luet?
En mitään. En osaa lukea.
-Tuo on... -Ei.
Kiintoisaa. Teet siis meistä muistiinpanoja.
Ei, älä avaa sitä.
En minä piirtänyt noita.
Voihan...
Paitsi jos pidät niistä.
Yhdennäköisyys on varsin suuri.
Miksi minulla on kolme penistä?
Taide on subjektiivista.
Älkää nyt suuttuko,
varsinkaan, kun Garmelie osaa opastaa teidät perille.
Mistä tiedät, minne haluamme mennä?
En puhunut mitään haluamisesta.
Puhuin perille viemisestä.
Kirjoissani oli paljon tuollaisia olentoja.
Ei piitata hänestä.
Kirjoistasi onkin ollut meille paljon hyötyä.
Percy yrittää vain auttaa.
Tuo on kuultu ennenkin.
Nyt kun ärsyttävä kuvittaja on poissa,
voin keskittyä navigoimaan meidät läpi...
Niinpä tietysti.
Etkö varmasti tarvitse apua?
Luulen, että selviän.
Tunnen voimieni palautuvan...
Pitää vain levätä hetki.
Älä nyt viitsi. Anna meidän auttaa edes vähän.
Ei.
Vähän.
No niin, siirretään isoa pojua.
On meillä kilometrejä takana
Ja vielä monta eessäin nään
Se on vaikeaa Koska en ilotaloja
Nää täällä yhtäkään
Yli kiviteiden sekä jokien
Marssii läpi sokkeloisen maan
Kaksi vaeltajaa ja iso typerys
Jotka taikakädellä ratsastaa
Mä matkaa teen
Paskan vuoren huipulta
Aina syvälle alas lahteen
Mä matkaa teen
Se tuskin tyydytystä antaa Kun saan koko ajan kantaa
Häntä koko päivän huomiseen
Mä matkaa teen
Rauhallisesti. Minä juotan.
En pysty edes juomaan.
Tämä on kuolemaakin kamalampaa.
Et ole parhaimmillasi,
mutta sinusta on silti monenlaista hyötyä.
Kuten millaista?
Vaikka ovenpönkkänä tai paperipainona.
Sinusta tulisi hieno matto.
Matto?
Minä vain vitsailin.
Nojaa taaksepäin. Täältä pesee.
En halua sotkea pikku rintaasi ja...
-Mitä? Sanoinko taas jotain väärää? -Söpöä.
Sinä vain pilkkaat minua.
Ei, en vain uskonut ikinä näkeväni huolehtivaista Scanlania.
Ei siinä mitään pahaa ole.
No, jos kerran tykkäät tästä,
voin pukeutua tuhmaan hoitaja-asuuni.
Odota. Pike, minä...
Äh, typerää.
-Voisitko auttaa, Scanlan? -Mitä?
Herran pieksut.
Pois siitä.
Pois! Irti hänestä!
Lähistöllä on vettä.
Taisimme vihdoin löytää määränpäämme.
Tervetuloa Keijujen valtakuntaan.
Garmelie on valmis auttamaan tarvittaessa.
Näen kaipaamamme suon, kiitos vain.
Tiedät siis vastaukset kaikkeen.
Kiva juttu sinulle.
-Ovatko nämä tuttuja, Percy? -Tietenkin. Ne ovat...
Niitä kutsutaan kai...
Hyvä on, ei aavistustakaan. Garmelie...
-Hän häipyi taas. -Ne ovat nättejä.
Ne ovat siis luultavasti hengenvaarallisia.
Olkoot mitä vain, meidän on paras jatkaa matkaa.
Taasko minä?
Se juttu hengenvaarallisuudesta oli vitsi.
Tuo on ongelmallista.
Huomio.
Katso, Vax!
Kasvaako se?
Mitä helvettiä?
Se on yhteensulauma. Yrittäkää hajottaa se.
Voi helvetti.
Tämän valtakunnan kasvit ovat todella perseestä.
Taisin pelästyttää sen pois.
Ei helvetti. En sittenkään.
Trinket.
Koeta kestää!
Minä hoitelen sen.
Ei.
Se on minun perässäni.
No niin. Tulehan, rumilus.
Keyleth. Vex'ahlia.
Luojan kiitos. Pelkäsin niiden itiöiden...
...vaikuttaneen teihin.
Vex'ahlia?
Oletko kunnossa?
Ei helvetti.
Olet ihan sekaisin.
En kuvitellut sinun kuulostavan tuolta.
Tiedetään.
Olin tosi ilkeä teitä kohtaan.
Ei enää riidellä. Rakastan teitä kovasti.
Mekin rakastamme sinua.
Mitä?
Emäntä.
Vax!
Ampu tulee!
Ala mennä!
-Mitä sinä täällä teet? -En ole aikeissa luovuttaa.
Jokin konsti on oltava. Jokin luontainen heikkous.
Vesi.
Kun annan merkin, vie se juomaan.
Ladataan.
Hetkinen.
Percy?
Pahuksen Diplomatia.
Toimi nyt, helvetti.
Nyt!
En kaivannut apuasi.
Me aateliset tuppaamme olemaan itsepäisiä.
Tiedän tehneeni virheitä,
mutta tiedän myös jotain pimeyden kantamisesta.
Tuen sinua, kävi miten kävi.
Se olento.
Minä vedin sitä puoleeni.
Sinäkin näit sen.
Kaikki on reagoinut samalla tavalla.
Ikään kuin valtakunta vastustaisi sinua.
Se johtuu haarniskasta ja Emännästä.
En tiedä mitä tapahtuu, mutta tuntuu,
kuin olisin matkalla eri suuntaan kuin te muut.
Olen kiitollinen tuestasi, Percival,
mutta olen menossa paikkaan, jonne tuskin pystyt seuraamaan.
Olo on kuin krapulassa, mutta ilman hauskanpitoa.
Ei minulla. Oloni on mahtava.
Mieleni sai luontoon yhteyden hengellisellä tasolla.
Tajuan sen nyt.
Olemme kaikki omien ahdistustemme vankeja
ja etsimme yhteyttä tässä...
Vau.
Pystyn maistamaan värit.
Tästä tulee hyvä.
Veikkaan, että sinulla oli jotain tekemistä tämän kanssa.
Veikkasit väärin.
Garmelie oli tällä retkellä mukana vain matkustajana.
Seuraavalla matkallanne odottaa Varjosumu.
-Varjosumu? -Se sinun jousesi.
Etsimänne puu on siellä.
Olitte kaikki oikeasti viihdyttäviä, joten Garmelie opastaa teitä,
jos hänen apunsa kelpaa?
Sinä olet asiantuntija.
He pakenivat.
Silti keskityt pelkkiin muinaisesineisiin.
Niitä kutsutaan Hajaannuksen jäänteiksi.
Tämä on vain yksi monista.
Mitä minä ihmisten rihkamasta piittaan?
Ne voivat antaa Konklaaville uskomattomat voimat, Thordak.
Nousemuksemme olisi taattu.
Se on muutenkin taattu!
Olet hyvin uskollinen, Umbrasyl.
Etsi ne aseet, jos niistä on meille hyötyä,
mutta älä unohda rikkauksiani.
Typeryksestä voisi tulla jumala, jota Jäänteitä käyttävät valitut palvelevat,
mutta hän ajattelee vain kultaa.
Thordakin suunnitelmat paljastuvat aikanaan,
ja silloin meistä kaikista tulee jumalia.
Olen hyödytön.
Voisin yhtä hyvin olla ruumis.
Kuollut ruumis.
Ei hätää, Grog.
Palautamme sinut ennalleen ja etsimme muun porukan.
Suojele heitä, Ikuinen valo.
Missä ikinä he ovatkaan.
Hei, kaverit.
Perillä ollaan.
Miten tämä kävi?
Kaupunki.
Garmelie oli unohtanut tämän pikku kylän.
Tämä on aika outoa jopa tässä paikassa.
Luulin, että johdatat meidät Varjosumuun.
Niin.
Yhtäkkiä tämä vain ilmaantui jostain. Poks.
Meidän on pakko kulkea sen läpi päästäksemme suolle.
Se näyttää melkein haltiakaupungilta.
Sitä se onkin.
Se on Syngorn.
Oletteko käyneet siellä ennenkin?
Me asuimme siellä.
Isämme kanssa.
Tekstitys: Mikko Alapuro
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen