-Åh, nej. -Vad har hänt med de andra?
-Jag vet inte. -Var är Pike?
-Hur kan du inte veta? -Andas, okej?
Berätta vad du minns.
Jag försökte ta oss till nästa relik.
Umbrasyl avbröt min formel.
Jag lyckades ta oss hit, men de andra hamnade nån annanstans.
Vi är åtminstone tillsammans.
Jag borde inte ha försökt mig på en sån formel.
Utan den hade de inte bara varit borta, utan döda.
-Men Pike. Hon var... -Med Grog och Scanlan.
Vi måste tro att de är okej.
De är inte de enda som är vilse.
Var fan är vi?
Jag försökte ta oss till divergensens nästa relik.
Jag tror att du lyckades. Den är här.
Nånstans.
Hej, lilla fluff.
Det är den finaste fågeln jag nånsin...
Vänner, välkomna till Feyriket.
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Utan Pike har vi ingen helare.
Och utan Grog har vi inte våra muskler.
Och utan Scanlan har vi...
Färre kukskämt.
Gräset gör mig yr.
Titta.
Scanlan sa att hans vision av Feyriket var som en drogtrip.
Och att Fenthras båge var inuti ett vridet träd i ett träsk.
Han sa även att fårmjölk är hans favoritglidmedel, så...
Vi borde kolla bergskedjan.
De flesta träsk uppstår av vatten från bergen.
Hur långt är det dit?
Förstörde jag det?
Feyriket har humor.
Skruvad humor.
Är nåt som det verkar, De Rolo?
Jag var fascinerad av Feyriket i min ungdom.
Mystiken, faran.
Därför läste jag alla texter som jag kunde komma över.
Oroa er inte. Följ mig så klarar vi oss bra.
Vi måste visst ta oss igenom det där, vad det nu är.
Vad kallades det igen?
Ja, en vaken dunge.
Miljön kan reagera på ert humör.
Projicera positivitet så är den ofarlig.
Titta.
Det här är så dumt.
Vax!
Skit.
Dags för en annan metod.
De är växter. Kan inte du kontrollera dem?
Det är som att de inte förstår mig.
Kan inte fatta att jag slösar den på en växt.
Ofarlig?
Bisarrt, det borde inte ha hänt.
-Jag förstår inte. -Så oväntat.
Kom igen, vi är nästan igenom.
Ursäkta. I böckerna stod det inte att de är köttätare.
Vax? Vex?
Var är alla?
Fan. Fan, Pike.
Pike!
Förlåt, Pike.
-Vad har jag gjort? -Det var en olycka.
Gör mig en tjänst, lägg ner det.
Försiktigt. Försök att inte röra dig.
Jag måste läka mig själv.
Pikey, har du slutat läcka?
Jag försöker, kompis.
Men såret går inte ihop helt.
Va?
Jag visste det. Det svärdet är jävligt ont.
Nej.
Det gör mig stark. Det är inget fel på det.
Det sög upp hennes blod.
Den saken dödade nästan henne!
Det var inte svärdets fel!
Det kanske eggade mig lite.
Det eggade på dig?
Okej, kompis, du måste göra dig av med det.
De förstår inte.
Se så stark jag har gjort dig.
Grog, snälla...
Det tillhörde Sylas Briarwood...
Du är inget utan mig. De är avundsjuka.
Du har rätt.
De är avundsjuka.
Pratar det med dig?
Jag vet inte vad svärdet säger...
Jag hungrar.
Grog?
Vad gör du?
Kompis. Gör det inte.
Vem ska du lyssna på?
Svärdet eller mig?
Döda. Hungrar.
Vad gör du?
Nix, lyssnar inte. Förlåt.
Dåre. Du förstör inte mig, du förstör oss.
Gör det, kompis.
Om det här är slutet, tar jag dig med mig.
Nej!
Jag tror att vi har varit här förut.
För det otränade ögat kan Feyriket vara förvirrande.
Marken ser bara bekant ut för att landskapet skiftar.
Är du säker?
För vi har gått ett tag och solen är på exakt samma plats.
Det finns en förklaring.
Tiden är lite skev i Feyriket.
Hej, vad gör du?
Han vaknar.
Grog? Är du med oss?
Jag vet inte vad som kom över mig.
Jag vet. Allt är okej nu.
Är det?
Jag trodde att du helade honom.
Ja. Jag försökte.
Men jag kunde inte omvända det som Craven Edge gjorde.
Mina muskler! Var är de?
Nej, nej!
Herregud, jag är lika klen som Vax!
Lugn, kompis.
Du ser bra ut som slank.
Och du förlorade inte skägget.
Och Pike säger att det finns ett elixir som kan få tillbaka dina muskler.
Kan du göra ett sånt?
Inte utan ingredienser.
Men jag tror att jag vet var vi kan få hjälp.
På riktigt?
Var är vi ens?
Baserat på de bergen, kanske Tal'Dorei?
Jäklar, Keyleth, du måste lära dig dina formler.
Grog, jag lovar. Vi ska fixa dig.
Börja prata.
Varför spionerar du på oss? Vem är du?
Ingen.
-Så kan du sätta ner mig? -Gärna.
Vi försöker igen.
Vem är du och varför förföljer du oss?
En enkel vandrare som gillar lite underhållning.
Ni kan kalla mig Garmelie.
Vad läser du?
Inget. Ingen läsning. Jag kan inte läsa.
-Det är en... -Nej.
Spännande. Antecknade du om oss?
Nej, öppna inte den. Nej.
Nej, jag ritade inte det.
Oj...
Om ni inte gillar dem.
Likheten är inte dålig.
Varför har jag tre penisar?
Konst är subjektiv.
Ni behöver inte bli arga.
För Garmelie kan guida er till dit ni behöver gå.
Och hur vet du vart vi vill gå?
Jag sa inte vart ni vill gå.
Dit ni behöver gå, sa jag.
Mina böcker var fulla av såna varelser.
Vi ignorerar honom.
Dina böcker har ju verkligen varit till nytta för oss.
Percy försöker bara hjälpa till.
Ja. Jag har hört det förut.
Nu när den irriterande tecknaren är borta
kan jag koncentrera mig på att navigera oss genom...
Självklart.
Säkert att du inte behöver hjälp?
Jag tror att jag klarar det.
Jag kan känna att styrkan kommer...
Jag behöver bara en minut.
Kom igen. Låt oss hjälpa dig lite åtminstone.
Nej.
Lite.
Okej, nu flyttar vi på vår bamsing.
Vi har några mil bakom oss
Och vi har några till att styra
Och det är riktigt svårt För det finns inga bordeller
Mellan här och där
Över steniga vägar och floder
Traskar längs det vridna landet
Bara två vandrande själar Och en stor dummer
Som rider på en magisk hand
Jag tar mig fram
Från toppen av det pissiga berget
Till botten av den jäkla viken
Jag tar mig fram
Jag vill hellre leva lyxliv Istället drar jag runt
På hans arsle ännu en dag
Jag tar mig fram
Lugn. Jag hjälper dig.
Kan inte ens dricka.
Det här är värre än döden.
Du är inte i toppform.
Men det finns mycket du fortfarande är användbar för.
Jaså? Som vadå?
Som dörrstopp, pappersvikt.
Du skulle vara en bra matta.
En matta?
Kompis, jag skojar.
Luta dig bakåt. Jag har dig.
Jag vill inte spilla på din pyttelilla bröstkorg och...
-Va? Sa jag nåt fel igen? -Det är gulligt.
Nej, du hånar mig igen.
Nej. Jag trodde bara inte att jag skulle få se Scanlan den vårdande.
Det är inget dåligt.
Om du gillar sånt
kan jag ta på mig min snuskiga sköterskedräkt.
Vänta. Nej. Pike, jag...
Nej. Dummer.
-Scanlan. Lite hjälp? -Vad?
Herregud.
Försvinn.
Försvinn från honom.
Det finns vatten här framme.
Vi har nog äntligen hittat vårt mål.
Välkomna till Feyriket.
Garmelie hjälper till när du behöver honom.
Jag ser träsket som vi behöver, tack.
Du verkar ha alla svar.
Bra för dig.
-Percy, har du studerat dessa? -Självklart. De är...
Jag tror att de kallas...
Okej. Jag har ingen aning. Garmelie...
-Och han är borta igen. -De är fina.
Vilket betyder att de nog är superdödliga.
Vad de än är, borde vi fortsätta gå.
Jag igen?
Jag skämtade om den dödliga grejen. Det var ett skämt.
Det är ett problem.
Upp med huvudena.
Vax, titta!
Växer den?
Vad fan?
Det är en amalgamering. Försök att bryta isär den.
Helvete.
Kom igen. Växterna här är riktiga svin.
Jag tror att jag skrämde iväg den.
Fan. Nej. Det gjorde jag inte.
Trinket.
Håll ut!
Jag tar honom.
Nej.
Den är ute efter mig.
Okej. Kom igen, fuling.
Keyleth. Vex'ahlia.
Tack och lov. Jag var orolig att sporerna hade...
...påverkat er.
Vex'Ahlia?
Hej.
Är du okej?
Oj, tjejen.
Du är helt stenad.
Jag trodde inte att du skulle låta så.
Eller hur?
Jag var så elak mot er.
Låt oss aldrig bråka igen. Jag älskar er så mycket.
Vi älskar dig också.
Va?
Drottningen.
Vax!
Inkommande!
Flytta på dig!
-Vad gör du här? -Jag ger inte upp om dig.
Det måste finnas ett sätt. En naturlig svaghet.
Vatten.
På min signal, bjud den på dricka.
Och ladda.
Ett ögonblick.
Percy?
Sabla Diplomati.
För i helvete, fungera.
Nu!
Jag ville inte ha din hjälp.
Det är grejen med adliga. Vi är ganska envisa.
Jag vet att jag har gjort misstag.
Men jag vet också nåt om att bära på mörker.
Vad som än händer, så finns jag här för dig.
Den varelsen.
Den drogs till mig.
Du såg det också.
Det är så allt har reagerat.
Det är som att riket är emot dig.
Det är rustningen. Drottningen.
Jag vet inte vad som händer, men det är som att...
...jag är på väg i en annan riktning än ni.
Jag uppskattar att du stöttar mig, Percival.
Men dit jag är på väg kan du nog inte följa med.
Det känns som en baksmälla utan det roliga.
Inte jag. Jag mår fantastiskt.
Som att mitt sinne fick kontakt med naturen på en andlig nivå.
Jag fattar nu.
Vi är alla fångade av vår egen ångest
som söker kontakt i den här...
Oj.
Jag känner smaken av färgerna.
Det här blir bra.
Jag gissar att du har nåt med det här att göra.
Du gissar fel.
Garmelie var bara en resenär på resan.
För er nästa resa väntar Skuggmörkret.
-Skuggmörkret? -Den där bågen.
Trädet ni söker finns där.
Ni har lyckats underhålla mig så Garmelie ska guida er.
Om ni accepterar hans hjälp?
Du är experten.
De flydde.
Men du fokuserar bara på reliker.
De är kända som divergensens reliker.
Det här är bara en av många.
Vad bryr jag mig om människans struntsaker?
Thordak, de kan fylla Konklaven med otrolig kraft.
Vår uppstigning skulle vara säkrad.
Den är redan säkrad!
Du är väldigt lojal, Umbrasyl.
Sök upp dessa vapen om de kommer vara fördelaktiga för oss.
Men försumma inte min rikedom.
Dåren kan bli en gud tjänad av krigare beväpnade med reliker.
Men allt han tänker på är guld.
Thordaks planer kommer att avslöjas med tiden.
Och när de gör det kommer vi alla bli gudar.
Jag är värdelös.
Ni kan lika gärna ersätta mig med ett lik.
Ett dött lik.
Oroa dig inte, Grog.
Vi ska få tillbaka ditt vanliga jag och hitta resten av gänget.
Evigt ljus, snälla skydda dem.
Var de än är.
Hörni.
Vi är framme.
Hur?
En stad.
Garmelie hade glömt den här lilla byn.
Det är ganska skumt. Även för det här stället.
Jag trodde att du guidade oss till Skuggmörkret.
Ja.
En dag dök den bara upp från ingenstans.
Vi måste passera igenom den för att nå träsket.
Stan ser alvisk ut.
Det är för att den är det.
Det är Syngorn.
Har ni varit där förut?
Vi bodde där.
Med vår far.
Undertexter: Lisa Olsson
Kreativ ledare Monika Andersson