- О, ні. - Що сталося з іншими?
- Не знаю. - Де Пайк?
- Як це ти не знаєш? - Дихай, гаразд?
Просто розкажи, що пам'ятаєш.
Я намагалася перенести нас до наступного забутка.
Амбрасил порушив моє закляття.
Я зуміла перенести нас сюди, але решта опинилася десь в іншому місці?
Принаймні ми разом.
Я не повинна була пробувати це закляття.
Тоді вони б не зникли, а загинули.
- Але Пайк. Вона була... - З Ґроґом і Скенланом.
Треба вірити, що з ними все добре.
Не лише вони загубилися.
Де ми, в біса?
Я намагалася перенести нас до наступного забутка опору.
Думаю, тобі вдалося. Це тут.
Десь.
Привіт, пташечко.
Це найкрасивіша пташка, яку я...
Друзі, вітаю в Королівстві фей.
ЛЕГЕНДА ПРО «ВОКС МАКІНУ»
Без Пайк ми не маємо цілителя.
А без Ґроґа не маємо наших м'язів.
І без Скенлана ми...
Маємо менше жартів про член.
Через цю траву в голові паморочиться.
Дивіться.
У видінні Скенлана Королівство фей було схоже на наркотичний тріп.
І що лук Фентраса схований у сучкуватому дереві на болоті.
Він ще казав, що овече молоко — його улюблений лубрикант, тож...
Пошукаємо на тому віддаленому хребті.
Більшість боліт стікає з гір.
Наскільки це далеко?
Я їх зламала?
Ну, Королівство фей має почуття гумору.
Ще й збочене.
Тут усе так, як здається, де Роло?
В юності я захоплювався Королівством фей.
Таємничість, небезпека.
Я читав усе, що міг дістати.
Не хвилюйтеся. Йдіть за мною, і все буде добре.
Схоже, нам треба пройти крізь оце, хай що воно таке.
Як це називалося?
Так, Гай пробудження.
Довкілля може зреагувати на ваш настрій.
Випромінюйте позитив, і ми не постраждаємо.
Дивіться.
Це так тупо...
Ваксе!
Чорт.
Час для іншого підходу.
Це ж рослини. Ти не можеш їх контролювати?
Вони мене ніби не розуміють.
Не віриться, що я витрачаю це на рослину.
Нешкідливі?
Дивно, цього не мало статися.
- Я не розумію. - Що ще нового?
Ну ж бо, ми майже пройшли.
Вибач. У книжках не писали, що вони хижаки.
Вакс? Векс?
Де всі?
Чорт. О, чорт, Пайк.
Пайк!
Мені так шкода, Пайк.
- Що я накоїв? - Це нещасний випадок.
Зроби послугу, поклади цю штуку.
Легше. Постарайся не ворушитися.
Я маю зцілитися.
Пайкі, ти перестала протікати?
Я намагаюся, друзі.
Але рана не закривається повністю.
Що?
Я так і знав. Я знав. Цей меч лихий нафіг.
Ні.
Він дає мені силу. З ним усе нормально.
Він всотував її кров.
Ця штука мало не вбила її!
Меч не винен!
Ну, може, він мене трохи заохочував.
Він тебе заохочував?
Друзяко, ти мусиш його позбутися.
Вони не розуміють.
Поглянь, яким сильним я тебе зробив.
Ґроґу, будь ласка...
Ця штука належала Сайласу Браярвуду...
Без мене ти — ніщо. Вони заздрять.
Твоя правда.
Вони заздрять.
Воно з тобою розмовляє?
Не знаю, що тобі каже цей меч...
Я голодний.
Ґроґу?
Що ти робиш?
Друже. Не роби цього.
Кого ти послухаєш?
Меча чи мене?
Убий. Голод.
Що ти робиш?
Ні, не слухаю. Вибач.
Дурень. Ти нищиш не мене, ти нищиш нас.
Зроби це, друже.
Якщо це кінець, я заберу тебе з собою.
Ні!
Думаю, ми вже тут були.
Для недосвідчених Королівство фей може здаватися заплутаним.
Місцевість лише здається знайомою, бо краєвид змінюється.
Ти впевнений?
Бо ми вже давненько йдемо, а сонце на тому самому місці.
Цьому є пояснення.
Бачите, у Королівстві фей час трохи кривуватий.
Привіт, що робиш?
Він прокидається.
Ґроґу? Ти з нами?
Не знаю, що на мене найшло.
Я розумію. Тепер усе добре.
Справді?
Я думав, ти його зцілила.
Так, я намагалася.
Але я не можу виправити те, що зробив меч Крейвена.
Мої м'язи! Куди вони ділися?
Ні!
О боги, я хирлявий, як Вакс!
Спокійніше, друже.
Гей, стрункість тобі личить.
І ти не втратив бороду.
До того ж, Пайк каже, є еліксир, яким може повернути м'язи.
Ти можеш його зробити?
Ну, потрібні інгредієнти.
Але, думаю, я знаю, де нам допоможуть.
Справді?
Але де ми?
Судячи за отими пагорбами, в Тал'Дорії?
Чорт, Кілет, ти маєш вивчити свої закляття.
Ґроґу, обіцяю. Ми все виправимо.
Починай говорити.
Чому ти за нами шпигуєш? Хто ти?
Ніхто.
- Можеш мене опустити? - Залюбки.
Спробуймо ще раз.
Хто ти й чому йдеш за нами?
Простий мандрівник, який любить розважитися.
Можете звати мене Ґармелі.
Що читаєш?
Нічого. Я не читаю. Я не вмію читати.
- Це... - Ні.
Цікаво. Робиш про нас записи, так?
Ні, не розгортай. Ні.
Ні, це не я малював.
О, боже...
Хіба що тобі вони подобаються.
Непогана схожість.
Чому в мене три пеніси?
Мистецтво суб'єктивне.
Не треба злитися.
Адже Ґармелі може провести вас туди, куди вам треба.
І звідки ти знаєш, куди ми хочемо?
Я не сказав, куди ви хочете.
Я сказав, куди вам треба.
У моїх книжках було повно таких створінь.
Ігноруймо його.
Твої книжки нам дуже допомогли.
Персі намагається допомогти.
Так. Я вже це чув.
Ну, коли вже цей набридливий ілюстратор пішов,
я можу зосередитися на тому, щоб провести нас...
Авжеж.
Точно не потрібна допомога?
Думаю, я впораюся.
Я відчуваю, як моя сила йде...
Мені потрібна хвилинка.
Ну ж бо. Хоча б трохи нам допоможи.
Ні.
Трішки.
Гаразд, піднімімо нашого здорованя.
Перед нами ще далекий шлях
Ще чимало треба нам пройти
І дорога страшенно тяжка Адже жодного борделя
Неможливо тут знайти
Йдемо через ріки й гори
Перед нами звивиста земля
Ми — дві мандрівні душі І один здоровий йолоп
Їдемо на чарівній руці
Я прокладаю свій шлях
З вершини бісової гори
До дна проклятущої затоки
Я прокладаю свій шлях
Краще б я запалював Але мушу тягати
Його зад черговий день
Я прокладаю свій шлях
Обережніше. Гей, друже, я допоможу.
Я навіть пити не можу.
Боже, це гірше, ніж смерть.
Ти не в формі, Ґроґу.
Але ще для багато чого можеш згодитися.
Так? Наприклад?
Як підпорка, прес-пап'є.
З тебе вийде класний килим.
Килим?
Друже, я жартую.
Сідай назад. Давай, я допоможу.
Не забруднімо свою крихітну груднину і...
- Що? Я знову щось не так сказав? - Це мило.
Ні, ти з мене смієшся.
Ні. Просто я ніколи не думала, що побачу Скенлана-доглядальника.
Це не погано.
Ну, якщо тобі подобається,
можу вдягнути костюм хтивої медсестри.
Зажди. Ні. Пайк, я...
Боже. Бовдур.
- Скенлане. Допоможеш? - Що?
О боже.
Киш. Ідіть геть.
Киш! Геть від нього.
Попереду вода.
Думаю, ми знайшли наш пункт призначення.
Вітаю в Королівстві фей.
Ґармелі допоможе, коли буде вам потрібен.
Я вже бачу потрібне нам болото, дякую.
Схоже, у тебе є всі відповіді.
Що ж, радий за тебе.
- Персі, ти це вивчав? - Авжеж. Вони...
Думаю, вони називаються...
Гаразд. Я гадки не маю. Ґармелі...
- Він знову зник. - Ну, вони гарні.
Що означає, що вона вкрай смертельні.
Хай там як, треба продовжувати йти.
Знову я?
Я жартувала про смертельність. То був жарт.
Це проблема.
Гляньте вгору.
Ваксе, поглянь!
Воно росте?
Що за чорт?
Це амальгамування. Спробуй розбити його.
Заради всього святого.
Давай. Рослини в цьому королівстві справжні гівнюки.
Гадаю, я його відлякав.
О, чорт. Ні. Не відлякав.
Тринкет.
Чекай!
Я розберуся.
Ні.
Воно полює на мене.
Так. Давай, почваро.
Кілет. Векс'аліє.
Слава богу. Я хвилювалася, що ці спори могли...
вплинути на вас.
Векс'аліє?
Привіт.
Ти в нормі?
Чорт, дівчино.
Тобі таки хріново.
Я не так уявляла твою мову.
Правда ж?
Я була такою грубою з вами.
Давайте більше не сваритися, добре? Я так вас люблю.
Ми теж тебе любимо.
Що?
Повелителька.
Ваксе!
Стережися!
Швидше!
- Що ти тут робиш? - Я не збираюся тебе кидати.
Має бути вихід. Якась природна слабкість.
Вода.
На мій лік, веди його пити.
І вогонь.
Хвилинку.
Персі?
Вибухова дипломатія.
Чорт забирай, працюй.
Зараз!
Я не просив допомоги.
У цьому й проблема знаті. Ми доволі вперті.
Я знаю, що наробив помилок.
Але я також дещо знаю про носіння темряви.
Хай що станеться, я буду поряд.
Та істота.
Її тягло до мене.
Ти теж це бачив.
Так реагувало все.
Наче Королівство проти тебе.
Це через броню. Повелителька.
Не знаю, що відбувається, але я ніби...
Йду в протилежному напрямку від вас.
Я ціную твою підтримку, Персівалю.
Але не думаю, що ти можеш піти туди, куди прямую я.
Відчуття, наче маєш похмілля, так і не повеселившись.
Не в мене. Я почуваюся чудово.
Мій розум ніби з'єднався з природою на духовному рівні.
Тепер я все розумію.
Ми всі лише в'язні наших тривог,
які шукають зв'язок у цьому...
О, чорт.
Я відчуваю кольори на смак.
Крутий буде малюнок.
Припускаю, ти якось до цього причетний.
Твоє припущення хибне.
Ґармелі був лише мандрівником у цій подорожі.
У наступній подорожі вас чекає Шейдмарк.
- Шейдмарк? - Той ваш лук?
Дерево, яке ви шукаєте, отам.
Ви мене дуже розважили, тому Ґармелі вас проведе.
Якщо приймете його допомогу.
Ти ж експерт.
Вони втекли.
А ти зосередився лише на реліквіях.
Вони відомі як забутки опору.
Це — один з багатьох.
Яке мені діло до людських дрібничок?
Тордаку, вони можуть наділити конклав неймовірною силою.
Наше піднесення було б забезпечене.
Воно вже забезпечене!
Ти найвірніший, Амбрасиле.
Знайди цю зброю, якщо вона принесе нам користь.
Але не нехтуй моїм багатством.
Дурень може стати богом і мати слуг, озброєних забутками.
Але він може думати лише про золото.
Плани Тордака розкриються у свій час.
І тоді ми всі будемо богами.
Я ні на що не здатен.
Ви могли б замінити мене трупом.
Мертвим трупом.
Не хвилюйся, Ґроґу.
Ми повернемо тебе в форму і знайдемо решту команди.
Еверлайт, прошу, захисти їх.
Хай де вони є.
Народ.
Ми прийшли.
Як?
Місто.
Ґармелі забув про цей маленький хутір.
Це доволі химерно. Навіть для цього місця.
Я думав, ти нас ведеш до Шейдмарка.
Так.
Одного дня воно з'явилося нізвідки. Вжух.
На жаль, доведеться його пройти, щоб дістатися вашого болота.
Це місто схоже на Елвен.
Бо це воно і є.
Це Сінґорн.
Ви тут бували?
Ми тут жили.
З нашим батьком.
Переклад субтитрів: Яна Філоненко
Творчий керівник: Юрій Лаховський