‫נחזור לזה מחר.‬
‫אוי, האלים.‬
‫עדר.‬
‫לשפוך את דמם!‬
‫אמור להיות מתוקן עד...‬
‫פורעים! לברוח!‬
‫לא! די!‬
‫תפגעו בו!‬
‫עבודה נאה, ילד.‬
‫העדר מתגאה בך.‬
‫קח מה שאתה רוצה,‬
‫ותלמד אותם לפחד מהשם גרוג סטרונגג'ו.‬
‫אגדת ווקס מכינה‬
‫אין שומרים. אין תנועה.‬
‫בטוח שזה המקום שראית בחיזיון?‬
‫במאת האחוזים. היו לי עשרות הופעות בווסטרון.‬
‫הם נותני תשר מחורבנים, אבל הם מעריכים קלאסיקות.‬
‫קטע הסיום הגדול שלי היה "כשהקירח..."‬
‫- סקנלן, תתרכז. - נכון.‬
‫מית'קרבר הראה לי פלישת ענקים למחצה כמו גרוג לעיר.‬
‫טוב, גרוג הרגיל.‬
‫ואחד מהברנשים המוצקים במיוחד עטה כפפות אבן שכאילו זרחו.‬
‫השרידים.‬
‫נו, נראה שהם המשיכו הלאה.‬
‫כדאי שנחזור לווילהנד, לפני שהוא יתחיל לתהות איפה אנחנו.‬
‫היי. האנשים האלה יוכלו להיעזר בנו.‬
‫בבקשה! תשחררו אותי!‬
‫אני נשבע שנתתי כל מה שהיה לי, לא נשאר דבר!‬
‫אם כך, ידידי הקטן, אם אין לך מה להציע,‬
‫אתה חסר ערך, נכון?‬
‫כן. אני חסר ערך.‬
‫אז תסתלק לי מהפרצוף.‬
‫ותקווה שהמזל שלך יתהפך.‬
‫תודה. תודה.‬
‫אבן, נייר ומספריים!‬
‫- לא! - מה?‬
‫הם רק שניים. נגבר עליהם בקלות.‬
‫לא אם הם עם העדר. לא קל איתם.‬
‫זריקה יפה.‬
‫אני מניח שהמזל שלו לא התהפך.‬
‫קבדק נמצא שם.‬
‫- שוב, מי זה קבדק? - המנהיג שלהם.‬
‫דוד שלי.‬
‫אני וקבדק, הסתכסכנו.‬
‫ויש לו שריד ממשי.‬
‫כן, אבל לא ידעתי שזה מה שהן.‬
‫הוא פשוט קרא להן אגרופני טיטאן האבן שלו.‬
‫הוא כל הזמן הולך איתן.‬
‫ובזכותן הוא חזק בטירוף.‬
‫בכמה חברי עדר מדובר בדיוק?‬
‫לא יודע, איש לא ניהל רשימה של ממש.‬
‫אבל שמעתי שמישהו אמר "מאות" בעבר.‬
‫- זה הרבה? - טוב.‬
‫אם נרצה את הכפפות הללו, נצטרך להילחם בכמה גרוגים בגודל רגיל,‬
‫ואז איכשהו לתלוש אותן מזרועותיו של גרוג המגודל.‬
‫- כדאי לאסוף מודיעין. - לא!‬
‫כלומר, אני לא בטוח שאני רוצה שהעדר יראה אותי ככה, כן?‬
‫אולי כדאי שנחכה לחברים שלנו?‬
‫בסדר. מה נעשה איתך?‬
‫אבל בחייך, אתה עדיין יכול להחזיק גרזן, לא?‬
‫אל תבנה על זה.‬
‫טוב, מה לגביך, סקנלן?‬
‫אתה די חלקלק כשאתה רוצה. אולי כדאי שאתה תוביל הפעם.‬
‫למעשה, פייק,‬
‫האם תתרשמי אם במו ידיי‬
‫אחדור לווסטרון, ואשיג את השריד המדובר?‬
‫זה יהיה הדבר הכי אמיץ שאראה אותך עושה אי פעם.‬
‫אז זה יבוצע.‬
‫אם סקנלן המהפכן לא יחזור בתוך שעה,‬
‫תבטיחי לנסות לאהוב שנית.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי.‬
‫לא ידעתי שהעדר הקודם שלך מלחיץ אותך כל כך.‬
‫לא מלחיץ.‬
‫אני מתבייש.‬
‫לפני שקיבלתם אותי, החיים שלי היו... טוב...‬
‫וילהנד די ידע לא לשאול לגביהם.‬
‫אתה לא צריך לספר לי דבר אם אתה לא רוצה.‬
‫אבל אולי זה ישפר את הרגשתך.‬
‫כשהייתי עם העדר, עשיתי דברים.‬
‫דברים רעים ממש.‬
‫קדימה!‬
‫אני חושב שלא היית מחבבת אותי כל כך.‬
‫רק אלימות עניינה אותנו.‬
‫לקחתי כל מה שרציתי בלי הרהור.‬
‫שום דבר ואף אחד לא יכול היה לעצור אותי.‬
‫עד היום שפגשתי אותו.‬
‫לא. קח מה שאתה רוצה!‬
‫בבקשה. תחוס עליי.‬
‫יש לי משפחה!‬
‫סבא וילהנד?‬
‫הדרקון הזה ממש זיין את המקום.‬
‫אבל אין זכר לאמברסיל.‬
‫השלל אזל.‬
‫יערפו את ראשינו אם לא נמצא מנחה נוספת.‬
‫לא הצטרפתי כדי לקבל הוראות מדרקון ארור.‬
‫מה אתה אומר, זנרור?‬
‫אני אומר שמישהו צריך להתעמת עם אבא שלי,‬
‫ולהחזיר את העדר בחזרה.‬
‫סתם עכברוש.‬
‫- מי לע... - אתה אחד מהם?‬
‫אני נמוך במטר ועשרים כדי להיות "אחד מהם".‬
‫- מי אתם? - חסרי המזל.‬
‫איכרים. חנוונים.‬
‫כשהדרקון תקף,‬
‫כולנו תפסנו מחסה וחיכינו שהוא יחלוף.‬
‫לא תאמין, יום אחרי שהוא התעופף,‬
‫הפורעים הדפוקים האלה צצו.‬
‫- לעזאזל. לפני כמה זמן? - שבוע. אולי שבועיים.‬
‫חיכינו להזדמנות לברוח, אבל...‬
‫איך אתה הגעת לגיהינום הזה?‬
‫טוב, אני מעין הרפתקן. מנהיג מורדים. מוזיקאי.‬
‫יש שיגידו פילוסוף. שמי סקנלן.‬
‫כלומר, סקנלן שורטהולט?‬
‫יכולתי להרוג אותו.‬
‫אבל כשסבא רבא רבא רבא רבא...‬
‫רק שני "רבא".‬
‫...הביט בי,‬
‫אני לא יודע...‬
‫הכול השתנה.‬
‫מה יש לנו פה, גרוג?‬
‫מצאת לעצמך חיית מחמד?‬
‫זנרור, חכה! הוא לא לוחם.‬
‫הוא סתם קשיש.‬
‫היי, היי.‬
‫שאבא שלי לא יתפוס אותך נוהג ברכות עם החרקים האלה.‬
‫הוא אוהב להרוג זקנים.‬
‫הוא אומר שהוא עושה להם טובה.‬
‫מה ה...‬
‫סליחה, בן דוד.‬
‫היי. בוא.‬
‫לפני שהם יראו.‬
‫תודה, בחור מגודל.‬
‫אני מקווה שאוכל לגמול לך על טוב ליבך יום אחד.‬
‫סטרונגג'ו!‬
‫תבגוד בבן שלי, בבן דודך, בשביל זה?‬
‫תביא לי את ראשו של הגמד, אחרת אערוף את ראשך.‬
‫לא.‬
‫תברח!‬
‫בוגד!‬
‫שניכם מבזים אותנו בחולשתכם.‬
‫הייתי צריך לדעת שאתה לא חזק מספיק להצטרף לפשיטות שלנו.‬
‫אין לך עמוד שדרה, כמו לאביך לפניך.‬
‫היהירות.‬
‫לעולם לא תהיה חצי מהלוחם שאני.‬
‫גרוג סטרונגג'ו, אתה מגורש בזאת מעדר הסערות.‬
‫תשאירו אותו לאוכלי הנבלות.‬
‫הייתי אמור למות באותו יום.‬
‫מהר! תנסי לרפא אותו.‬
‫אוורלייט, בבקשה.‬
‫תודה שהצלת את סבא שלי.‬
‫עשית מעשה אמיץ מאוד.‬
‫כן. "אמיץ".‬
‫כזה אני.‬
‫קדימה, בחור מגודל.‬
‫בוא ניקח אותך למקום חמים.‬
‫כל אותן שנים, לא ידעתי.‬
‫והרגנו, לפעמים בלי סיבה.‬
‫והייתי חלש מדי בשביל לעצור את זה.‬
‫גרוג, אסור לנו לשקוע בעבר.‬
‫אתה כבר לא כזה.‬
‫אתה שונה.‬
‫אתה החבריה הכי טוב שלי.‬
‫אכן, כן.‬
‫אבל זה לא משנה לאנשים הקטנים שנתתי להם למות.‬
‫למה הוא פה?‬
‫הוא עוקב אחרינו?‬
‫רגע. איפה סקנלן, לעזאזל?‬
‫אז את אומרת ששמעת עליי?‬
‫אכן, שמעתי.‬
‫למעשה, קיילי היא חלק מהלהקה שלי.‬
‫הלהקה הנודדת של ד"ר דרנזל...‬
‫לשירותך.‬
‫אנחנו בכלל לא מכאן.‬
‫פשוט במקום הלא נכון בזמן הלא נכון.‬
‫אבל אכן, שמענו עליך.‬
‫מעשיות על המוזיקה הקסומה של סקנלן שורטהולט פשטו למרחקים.‬
‫חכו רגע. אני מפורסם?‬
‫אף אחד לא רוצה ממך חתימה ארורה.‬
‫לאנשים האלה אין אוכל והמים אוזלים.‬
‫העדר עובר מדלת לדלת ודורש נאמנות וזהב.‬
‫כל מי שידו לא משגת, נטבח.‬
‫- והדרקון? - עובד איתם.‬
‫אתה צריך לחלץ אותנו מכאן. במיידי.‬
‫מה? חכו רגע.‬
‫אני רק סורק את המקום, טוב? הקתרוס שלי בכלל לא איתי.‬
‫אם אוכל להגיע אל החברים שלי, אולי הם...‬
‫החברים שלך? "החברים" שלך לא פה. אתה פה.‬
‫למדתי דבר אחד בחיים האלה, אף אחד לא חוזר להציל אותך.‬
‫אז, סקנלן שורטהולט...‬
‫מה אתה מוכן לעשות?‬
‫- לפנות את הכיכר! - הוא חזר. הוא חזר!‬
‫תקראו לקבדק!‬
‫קבדק!‬
‫תחשוף את עצמך, קבדק!‬
‫עליך לשלם את המעשר שלך.‬
‫מית'קרבר.‬
‫רק נדמה לי, או שהמנחות הולכות וקטנות?‬
‫מובן שהכול מחוויר בהשוואה לעוצמתו של שריד.‬
‫אני נשבע שהקול הזה מוכר לי.‬
‫תזכיר לי למה אתה לא משחרר אותו משלו?‬
‫עוד יש תועלת באוכלי הנבלות האלו.‬
‫אתה מבזבז את זמני בשיירים, כשאתה עונד את הדבר שאני חושק בו.‬
‫העסקה שלנו עומדת בעינה.‬
‫העיר הזאת מניבה פחות מיום ליום,‬
‫אבל נמצא את הזהב לקונקלווה היקרה שלך.‬
‫גם אם זה אומר להרחיב את מאמצינו.‬
‫תדאג לזה.‬
‫טורף התקווה לא מעניק לך את ווסטרון חינם.‬
‫אני לא מרוצה.‬
‫אחזור בעוד שלושה ימים, קבדק.‬
‫אם לא תביא לי זהב לת'ורדק, אקח את הזרועות שלך כתשלום.‬
‫מספיק עם הפחדנות שלכם.‬
‫אני רוצה שתארגנו חוליות חיפוש,‬
‫ושכל גרם הון ייסחט מהעיר הזאת.‬
‫תהפכו כל אבן, אחרת דרקון יהיה הקטנה שבדאגותיכם.‬
‫כמה זמן עלינו לסבול את זה, אבא? הורידו אותנו לדרגת משרתים.‬
‫נצור את לשונך.‬
‫הברית הזאת מקנה לנו שלטון בעיר.‬
‫- הישרדותנו... - זו לא הישרדות!‬
‫אנחנו צריכים לצוד את הדרקונים האלה, ללמד אותם לפחד מפנינו.‬
‫במקום זה, החולשה שלך גורמת לנו להתרפס כמו...‬
‫נמאס לי מהיבבות שלך.‬
‫אתה חושב שתוכל להנהיג את העדר, ילד?‬
‫ברור לי שאוכל.‬
‫אין מצב שנוריד ממנו את השרידים האלה.‬
‫מישהו מכם מסכים עם הבן שלי?‬
‫לא, ת'אנדרלורד.‬
‫אני שולט בעדר הזה, ואנחנו שולטים בווסטרון.‬
‫עכשיו לכו. תהרגו את המקומיים וקחו את כל רכושם.‬
‫להתפזר.‬
‫כמו שאמרתי, צריך ללכת. במיידי.‬
‫סקנלן עלול להיות בצרה. בוא.‬
‫מה, השתגעת? תראי אותי, אני מצומק כולי.‬
‫אפילו קרייבן אדג' כבר לא אצלי.‬
‫- ואם קבדק... - טוב, טוב.‬
‫אז נתגנב פנימה, נחלץ את הבחור שלנו ונתגנב החוצה.‬
‫איך?‬
‫השריון שלך לא ממש הכי שקט.‬
‫והם יראו אותי מקילומטרים.‬
‫אז כדאי שניכנס עם מנחה שווה במיוחד.‬
‫אבן, נייר ומספריים.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫כן, הגמדה המחורבנת הזאת גנבה מקבדק,‬
‫נאלצתי לתפוס אותה בעצמי.‬
‫אני מכיר אותך, שדוף?‬
‫רצוי שתכיר. אני קרוב משפחה של קבדק.‬
‫והוא לא אוהב לחכות, שפם.‬
‫תוכנית יפה, פייקי.‬
‫למה קראת לי מחורבנת?‬
‫סליחה. זה היה כאילו, את יודעת, משחק.‬
‫אני צוחקת. היית מעולה, חבריה.‬
‫עכשיו, בוא נמצא את סקנלן לפני שאתעלף מהתלייה הפוך.‬
‫שיט, זה באשמתי. יש לי דם חזיר בעיניים.‬
‫הם שורצים שם ברחובות.‬
‫תקשיבי, אני אלך לבד ואחזור עם חוליית חילוץ.‬
‫היי, היי.‬
‫אל תדאגי לי, גברת צעירה, יש לי תכסיסים.‬
‫אני לא דואגת לך, שמוק. לפי מה ששמעתי, הגיוני שתברח.‬
‫בסדר, כולם יכולים לבוא.‬
‫אבל זה יהיה מסוכן.‬
‫וכדי שאצליח בזה,‬
‫אצטרך משהו קטן ממך.‬
‫את החליל שלך.‬
‫- מהר. - בסדר.‬
‫עוד לערמה.‬
‫תישארו צפופים.‬
‫שאני אמות, באמת יש לך תכסיסים.‬
‫אני רק מתחמם.‬
‫סקנלן! מתנו מדאגה!‬
‫היי, חיבוק הדוב הזה דווקא כאב!‬
‫בערך.‬
‫יפה, חבר.‬
‫שמחה לראות אותי, מה?‬
‫כלומר, לא.‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫נכון.‬
‫אל תדאגו, אנשים.‬
‫חצי הענק הרצחני הזה דווקא לצידנו.‬
‫נהדר. אני משערת שלא מצאת מישהו חסון יותר?‬
‫זה כאב.‬
‫היי. תתעלם ממנה, חבר.‬
‫היא רק מבוהלת מזה שהעדר של דודך חבר לדרקון.‬
‫מה הם עשו?‬
‫- אפשר להתחפף מכאן? - בחזרה מהדרך שממנה באנו.‬
‫קבדק מכנס את העדר.‬
‫בואו.‬
‫יופי, אז זאת ההזדמנות שלנו.‬
‫לכו אחרי גרוג, טוב?‬
‫ברגע שהוא יעביר אתכם בשערים, רוצו אל קו העצים.‬
‫בואו.‬
‫טוב, נו. נלך ראשונים. גרוג, תהיה המאסף.‬
‫אני לא הולך.‬
‫מה הכוונה?‬
‫הוא רציני? אנחנו חופשיים.‬
‫קיילי, פשוט קחי אותם. אנחנו נצטרף. אני מבטיח.‬
‫גרוג, אני אוהבת אותך, אבל מה אתה עושה?‬
‫הם מפחדים ממני. מפחדים מבני מיני.‬
‫וזה לא ישתנה אלא אם מישהו יתעמת עם העדר.‬
‫אלא אם אני אתעמת עם קבדק.‬
‫קבדק? ככה?‬
‫נדמה שהחגורה שלך לובשת אותך.‬
‫חבריה, אנחנו צריכים להישאר ביחד.‬
‫לא הפעם.‬
‫אני חייב לעשות את זה בגפי.‬
‫גרוג, תקשיב לי.‬
‫זו התאבדות. זה מה שאתה רוצה?‬
‫את אמרת שאני שונה עכשיו.‬
‫אבל אם אלך, אהיה חלש כמו שהוא תמיד אמר שאני.‬
‫לא. להכות בכוח ולהיות גדול לא אומר שאתה חזק.‬
‫ההגנה על האנשים הקטנים.‬
‫בזכותה אני שונה מהם.‬
‫אבל...‬
‫ואם אני זקוקה לך?‬
‫ווסטרון‬
‫עדר הסערות חי לפי הקוד...‬
‫הישרדות בזכות חוזק, חוזק בזכות כוח.‬
‫אם קוראים תיגר על הכוח הזה, יש להיענות לאתגר.‬
‫גם מצד הבן שלי.‬
‫הוא אומר לי שחלק מכם רוצים לחזור לחיק הטבע.‬
‫אני אומר לכם, כולם חופשיים ללכת.‬
‫אבל לא אוכל לסבול הטלת ספק במנהיגותי.‬
‫אם מישהו פה חושב שהוא מתאים להנהיג טוב ממני,‬
‫שיצעד קדימה.‬
‫עכשיו.‬
‫אף אחד לא קורא תיגר על הת'אנדרלורד?‬
‫כך חשבתי.‬
‫קבדק!‬
‫זוכר אותי?‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬