Хіба Вайтстоун не має бути тут?
Це правильна долина.
Де він дівся?
Чого цього тижня міста кудись переміщуються?
Може, воно не перемістилося.
Дракони переміщуються.
Вони вже захопили Емон і Веструун.
Наш захист поки що надійний, але нам з Ґілмором скоро знадобиться допомога.
Маскування міста не мало бути постійним рішенням.
Не можу говорити за Аллору,
але підтримання маскувального закляття вбиває колір моєї шкіри.
Я добре розумію наше становище.
Але маскування Вайтстоуна поки що єдиний спосіб його захистити.
Хай що ти робиш, Касс, я радий бачити, що це діє.
- Персі. - «Вокс Макіна».
Через три тижні ми почали втрачати надію.
Три тижні?
Нас не було лише три дні.
Ненавиджу кляте Королівство фей.
Що ж, попри часовий збій, я радий, що ви повернулися.
Ще й у новому образі.
Щось таке.
Я теж радий тебе бачити, Шоне.
То де решта?
Кумедна історія.
Я ніби загубила їх.
Це не так і кумедно.
Ми розділилися, коли напав Амбрасил.
Вони можуть бути будь-де.
Можливо, я допоможу знайти ваших друзів.
Покажи мені загублене.
Гаразд, вони живі.
Але хто ці хлопці?
Схоже, Ґроґ не ховається.
Він став меншим?
Радий, що не лише я так подумав.
О, ні.
Схоже, він у Веструуні.
Веструун?
Мої дипломати повідомили, що місто захопив дракон Амбрасил.
Більшість місцевих утекли або...
Тоді Ґроґ у повному лайні.
Стронґджоу.
Привіт, дядьку.
ЛЕГЕНДА ПРО «ВОКС МАКІНУ»
Я не думав, що ти зможеш
стати ще меншим, ніж дохлик, якого я відгамселив кілька років тому.
Здається, я розлютив того мерця.
Я прийшов закінчити те, що ти почав.
Не вступай у бійку, у якій не можеш перемогти.
Історія не запам'ятає пляму крові на сокирі.
Думаєш, історія запам'ятає тебе?
Кажуть, дракон змусив могутнього Кевдака,
власника Титанових кулаків,
стати на коліна.
То скажи мені, дядьку,
ти ще маєш свої зморщені яйця чи і їх віддав дракону?
Краще кажи, чого хочеш, поки маєш голову.
Добре.
Я прийшов відновити честь бродяг.
Тому викликаю тебе, Кевдаку, на бій сам на сам.
Я згоден.
- Ходи зі мною. - Очисьте площу.
Зробіть йому ринг.
Чорт. Не віриться, що він пішов туди сам.
Треба щось зробити.
Що ти пропонуєш?
Кейлі.
Я ж сказав тобі йти звідси.
І пропустити розваги?
Правила бою бродяг наступні.
Бій закінчується, коли хтось помре.
Кінець правил.
Добре. Бо я більше й не запам'ятаю.
Яку зброю ти взяв, племіннику?
Чорт.
Я зараз без зброї.
Ти знаєш, як воно.
Дуже добре.
Покажи, що маєш.
Треба йти туди.
Залишайся тут.
Я не спущу з тебе очей.
Гаразд.
Що в нас тут?
Хапайте їх! Хапайте!
Кейлі!
Ні! Пустіть їх!
Ти запросив друзів подивитися на твою смерть?
Вони більше, ніж друзі.
Ти жартуєш, правда ж?
Ти, ходи сюди.
Я мав знати.
Ти завжди жалів слабаків.
Хто хоче побачити розчавлену голову цієї сучки?
Ні!
Це між мною і тобою.
Ти зробив це, Ґроґу.
Тієї миті, як ти ступив у це місто, ти прирік на смерть своїх друзів.
Друзяко!
Пайк!
Ґроґ Стронґджоу.
Звідки береться твоя сила?
Що? Яка сила?
Не бачиш, який я слабкий?
Звідки береться твоя сила?
Ґроґу!
Ти мені потрібен.
Я...
б хотів...
зараз...
розлютитися!
Ніколи не чіпай моїх друзів!
Як мило.
Крихітний Ґроґ ще має трохи сил.
Ой.
Схоже, я теж маю.
Нічого не змінилося, Ґроґу.
Ти досі слабкий боягуз, який у сльозах утік за пагорби.
Чому ти взагалі подумав, що зможеш мене зупинити?
Друзі.
Що-що?
Моя сила береться від друзів.
Що ж, дуже прикро, Ґроґу.
Вони не змогли тебе врятувати.
Так. Але річ у тому...
Що це не всі.
«Вокс Макіна».
Розворушіть тут...
усе!
Рука Скенлана!
Ви його чули.
Ріжте їх!
Це круто.
Штормові бродяги, не давайте цим слабакам
перемогти вас.
Закінчуйте це.
Усе йде не дуже добре.
Сину.
Батьку.
Боги, сподіваюся, подіє.
Давай, Тринкете, мені треба простір.
Ґроґу. Хочеш спробувати щось шалене?
Чорт, так!
Покажи йому, хто ти такий.
Ґроґ Стронґджоу!
Ґроґу!
Ні. Ні, ні, ні.
Привіт, друзяко.
Треба попрацювати над приземленням.
Стронґджоу.
Штормові бродяги.
Це кінець.
Кевдаку кінець.
Тепер ви вільні.
То що, кузене?
Тепер ти головний.
Занроре, давно не бачилися.
Чого в кайданах?
Я нарешті виступив проти старого, як ти.
Я заплатив ціну.
Роби, що мусиш.
Колись ти був мені як брат.
І я бачу, що ти маєш силу робити те, чого ніколи не міг твій батько:
вести з честю.
І тому...
Віднині Занрор буде
Володарем грому Штормових бродяг.
Я?
А що робитимеш ти?
Нічого.
Може, вб'ю дракона.
Хочеш приєднатися?
Я мало тебе не вбив.
Знаю. Я мало не обісрався.
Я теж.
Заграй нам щось святкове.
Добре. Старе, але хороше.
За кінець Кевдака й початок чогось нового.
Хлопці.
Я натрапив на чарівну дівчину
І тоді Векс і Вакс побачили свого батька, було так ніяково.
Бла-бла-бла. Й ось ми тут.
Зажди. А забуток?
Важко було дістати?
Ні.
Ні, було легко.
Дуже легко.
Привіт.
Я подумала, і...
Потанцюєш зі мною?
Не зараз.
Може, іншим разом.
Добре.
Відкладемо це.
Це було занадто?
Я старалася бути крутою.
Кейлі, підіймайся сюди.
Я зустріла хлопця, це мій тип
Танцюй, танцюй, давай
Але в ліжку він нічого не міг
Танцюй, танцюй, давай
Він так старався, а я все одно суха
Так. Треба вбити Амбілікала.
Амбрасила.
Чорт. Його теж.
Зараз у нас є шанс.
На нашому боці бродяги.
Я дуже чекав розплати.
Настав час конклаву відчути міць Штормових бродяг.
- За славу. - За кров.
Темний щокілька днів прилітає в місто по десятину.
Це хороша нагода влаштувати пастку.
Пастку, кажеш? Можу намалювати кілька діаграм,
розробити належний важіль і противагу.
Мої бродяги.
Я знаю, що ми прагнемо знову блукати.
Але ми назвемо Веструум домом ще на одну ніч.
На світанку ми наточимо леза проти шкури дракона.
Можливо, знадобиться трохи більше часу.
У моїх приладах зазвичай багато шестерень і рухомих частин.
І є випивка.
Нам треба більше часу для випивки.
Опівдні ми наточимо леза.
На світанку розробимо план.
Чекай, ми мусимо прокинутися на світанку?
Нічого. Час обговоримо пізніше.
Коли ти розігрітий І хочеш розрядитись
Саме тоді ти мусиш
- Схопити - Ляснути
І змусити лисого плакати
У нас виходить чудова гармонія.
Заспіваємо ще одну?
Власне, я б зробила перерву.
Проведеш мене нагору?
А тоді... Тоді я замаскував нас усіх під корів.
Знаю-знаю. Геніально, так? Правда ж?
Скажи, Скенлане Шортгалт, чому сам ти
скидаєш тиранів і нищиш драконів?
Знаєш, життя артиста приносить безкінечні пригоди,
свободу й відкриття.
Звучить весело.
Але знаєш, що ще веселіше?
Пута. Мені подобається.
І я не проти, щоб мене називали татком, якщо є настрій.
Я вже давно хотіла це зробити.
Ти... Ти це відчуваєш?
Це хімія. І вона між нами є.
Між нами справді дещо є.
То розкажи про себе,
прекрасна Кейлі з очима кольору маркезіанського сонця.
Власне, я не дуже від тебе відрізняюся.
Я виросла в Каймалі, але багато мандрувала.
Мама віддала всі заощадження на мою освіту.
- Так? Мами найкращі. - Моя точно була.
Знаєш, доктор Дрензел багато про тебе розповідав, Скенлане Шортгалт.
Так, це не дивно. Він мені здався фанатом.
Але більшість історій я вже чула
від матері.
Ти...
Мабуть, вона тобою пишалася?
Так.
Авжеж, вона б пишалася.
Тим, що я нарешті зустріла красномовного диявола,
який нашептав порожніх обіцянок їй на вухо, а потім щез.
Залишивши їй тільки пісню.
І мене.
Зажди. Я татко?
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський
Творчий керівник Юрій Лаховський