Sikke en frækhed! I min hule!
Nej, det er okay. De kan ikke skade dig.
Det tillader jeg ikke. Ja...
Vox Machina er mere flygtige, end jeg forventede.
Men jeg lover, at jeg vil opspore dem.
Jeg søger blodsudgydelser, ikke løfter.
Hvis hun ikke kan finde dem, så kan jeg.
Du skal bruge en blodhund til dette, ikke en bulldog.
Hvorfor insisterer du sådan? Skjuler du noget?
Det er dig, der holder på min kur.
Vær glad for, at jeg tillader dine forræderiske lunger at ånde.
Stenen i dit bryst gør dig paranoid.
Vover du at håne min kraft?
Vorugal, send bud på tværs af rigerne.
Enhver, der leverer Vox Machina,
får Raishans andel af vores imperium.
Og hvis du værdsætter dit ynkelige liv, så må du hellere finde dem først.
Du har to dage.
Overlad mig til min familie.
Snart, mine børn, meget snart...
Vores fjenders lig bliver jeres vugger,
og deres evige pinsel jeres mælk.
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Pletskud.
Det er noget af et tegn.
Det skulle faktisk betyde held og lykke. Især i kærlighed.
Så burde jeg have lagt en fuglerede i mit soveværelse for længst.
Det var sært.
Hvis I kan glemme Percys redevaner,
så er Daggrymartyrens Rustning åbenbart i helvede.
Overvejer vi seriøst at tage dertil?
Det ville blive en fed sang.
Vox Machina erobrede helvede
Hvor dæmonen Zerxus bor
På en ildvogn
Sang de hans navn Dæmonguden Scanlan brugte en besværgelse
Jeg bør arbejde videre på den. Ja.
Hvordan skulle vi komme dertil?
Vi kender faktisk en vej. En af vores gamle venner.
Dohla? Ikke tale om. Kællingen ville dræbe mig.
Vær ikke dramatisk. Det er flere år siden.
Uh, Kima har sladder. Fortæl.
Vores tidligere eventyrkompagnon er lige blevet en del af Draconias Råd.
De vogter en skjult sprække til helvede.
Er Draconia ikke en kølig, svævende ødemark?
Og vores kompagnon var så sur på mig, at hun flyttede dertil.
Vi har brug for det her, folkens.
Kan du begrave stridsøksen og få os
ind i helvede?
Jeg vil nødig efterlade Whitestone ubeskyttet.
Se det fra den lyse side, skat. Der er færre fugle i sneen.
Dine bekymringer er værdsat, broder,
men jeg har regeret denne by længe nu.
Gilmore har gjort sin usynlighedsbesværgelse semi-permanent,
og Yennen siger, at årets høstfestival bliver travl,
og at De Hvide Vogtere er, som før Briarwoods kom til.
Vi skal nok klare os.
Faktisk, mens du er væk,
fælder jeg måske Soltræet og bygger en ekstravagant kano.
Klart. Det lyder skønt.
Stor dag i morgen. Er alt i orden?
Ja, selvfølgelig.
Vi talte netop om...
Kanoer.
Jaså.
Hvis du vil opdatere mig om kanosituationen,
så bliver jeg oppe.
-Du er forelsket. -Og hvad så?
Jeg kan intet gøre ved det.
Broder, kvinder er ikke så mystiske.
Når én inviterer dig ind på sit værelse, så sig ja.
Jeg ved, at forhold i en gruppe som vores kan være problematiske.
Nej. Vex, jeg har udviklet en slags hengivenhed for dig, og...
Fuck det.
Hvem er det?
Det er Percival.
Jeg håbede, vi kunne tale sammen.
Naturligvis.
Vil du gerne tale før eller efter?
Et øjeblik.
Hej.
Ja, kom ind. Jeg ville bare... Du ved.
Jeg sætter mig bare ned, hvis det...
Ja, sæt dig ned.
Hør, jeg...
-Du er tilgivet. -Vi kan ikke ses.
Det her kan skabe problemer.
Klart. Jeg holder kæft nu.
Men vi kyssede.
Ja, men det kan ikke fungere mellem os.
Vores fremtid er fuld af elendighed. Jeg så det.
Ravnedronningen? Igen?
Det er ikke kun hende. Din Aramenté, når du gennemfører den...
Tror du ikke, jeg ved det?
At blive Stormens Stemme
er et ansvar, der varer i århundreder.
Længe efter vi er borte, når jeg er borte.
Så glæde i dag er ikke morgendagens smerte værd?
Jeg kan ikke bære tanken om at udsætte dig for det.
Som et hold løber vi konstant risici.
Vi er på vej til helvede for at finde en rustning, men...
-...du vil intet risikere for mig. -Det passer ikke.
Hvis du er bange for at lukke mig ind,
så bør du måske gå.
-Hvis du så, hvad jeg har... -Gå nu bare!
Kiki, jeg beder dig!
God snak.
En ny sang?
Noget i den stil.
Har du haft muligheden for at tilstå noget, og så...
Så får du bare kolde fødder?
Ja, det har jeg.
Og uanset hvor slemt du klokkede i det med Keyleth,
så er jeg her.
Det var ikke det, jeg mente.
Satans. Jeg troede...
Åh, fuck. Fordi du lagde din hånd...
-Det er fint. -Jeg ved ikke, hvad der er med mig.
Jeg var bare sød.
Jeg tager tilbage til min natklub og slår mig selv i ansigtet.
Vent, hvor?
Pike... Undskyld.
-Jeg var bare... Jeg... -Var du... Ja, lad mig...
-Nå... Draconia. -Draconia. Ikke sandt? Jo.
Ja.
Allura forbereder teleportcirklen.
Godt. Jeg vil nødig ødelægge endnu et træ.
Hvor tror I, I skal hen?
Rolig, Jarrett. Vågnede du op på den forkerte side af sværdet?
Okay, du er nødt til at stoppe med at gøre det der,
og du bad os selv finde Rustningen.
Thordak er allerede mistænksom.
Et ilde tidspunkt at efterlade jeres hjem på.
Hvis du prøver på noget, mens vi er væk...
I har to dage, ikke et minut længere.
DRACONIA PÅ KONTINENTET WILDEMOUNT
Velkommen til Draconia. Jeg håber, I har vanter med.
-Så din ven... -Lad hende ikke høre dig kalde hende dét.
Hvad er der med jer tre?
At opleve farlige situationer med folk,
som man er tæt på, kan føre til...
...gnidninger.
Hun møder os længere fremme. Spænd sikkerhedsselen.
Ja, frue. De venter, når du vender tilbage.
Allura!
Dohla, godt at se dig.
Jeg har savnet dig. Kima den Mægtige, Kima den Tapre.
Kima den Godtroende. Hvordan går det?
Jeg er forvirret... over hvor lidt, du har ændret dig.
Din besked overraskede mig.
Men det lød vigtigt.
Og hvis Despath-portalen kan hjælpe,
så er det drakonske folk mere end villige til at dele den.
Nye venner, det er lidt af en vandretur. Forsøg at undgå at falde.
Hvor langt kan det være?
Okay, det er langt!
-Er du okay? -Det er jeg nødt til at være.
Her er det.
Undskyld, hvad er det?
-Er portalen ikke bevogtet? -Den er godt skjult.
Og hvis nogen fandt den,
er evig helvedesild stærkt afskrækkende.
Der skal mere end én til at åbne portalen,
og det kan kun gøres fra denne side. Så nogle af jer må blive.
Det er fint. Kima og jeg bliver her.
-Også jeg. I får brug for en vagt. -Jeg bør også blive.
Hvis du tror, du kan hjælpe.
Vi går ad helvede til, finder Rustningen og skynder os ud.
Var det et ordspil?
Portalen kan ikke forblive åben.
Husk, at vi åbner den igen om akkurat 12 timer.
Tolv? Jeg har ikke nok fingre. Har nogen 12 fingre?
Hvis du løber tør, så skift til dine tæer.
Skynd jer, før den lukker!
Held og lykke, Vox Machina.
Farvel!
Satans! Vi får ikke brug for jakker.
Dis, helvedes hovedstad.
-Det er en sten. -Hvad snakker du om?
Hvad? Du sagde "det" vildt underligt,
så jeg spillede bare med.
Hvad? Nej. Dis er en by.
Ja, og det her er en sten.
Åh gud. Kan vi fokusere på virkeligheden?
Som de der. Er de sjæle?
Ja, desværre.
Vor verdens ondskab sendes hertil for at straffes.
Hvordan fanden bryder vi ind?
Endnu et ordspil.
Jeg må sige, D, jeg var lidt nervøs over, hvordan vi skiltes.
Altså, at jeg og Ally fandt sammen.
Jeg er ked af, hvis jeg sårede dig.
Hvad snakker du om?
Havde du ikke følelser for mig?
Følelser? Kima, vi er voksne mennesker.
Der var forelskelser, men vi havde en mission.
Det stod altid klart, at I to var bestemt til hinanden.
Så du var ikke fornærmet?
Gennem alle disse år har jeg ikke tænkt på det en eneste gang.
-Nå... -Nå? Hvad?
I går aftes...
Ja, det var sjovt.
Og?
Og nu tror jeg, jeg laver noget te.
Er det alt? Er det slutningen på samtalen?
Bør vi ikke tale om, hvad der skete? Hvor vi stor?
Hvis du vil kalde det noget, så kald det et knald.
Kald det en fejl. Kald det, hvad du vil.
Jeg vil vide, hvad du vil. Medmindre du er bange for at sige det.
Jeg er ikke bange. Jeg...
Vex?
Hvordan fandt han os?
Vi må finde dækning.
Ja, løb.
Vorugal vil med glæde jage jer.
Vi er sikre her.
Hvad sagde du?
Ned!
I kan ikke skjule jer for evigt!
-Er I okay? -Hvad fanden? Han hører os.
Jeg spørger til de andre. Noget, du selv burde gøre.
Se? De har det fint.
Er I okay dernede?
Vi må afsted. Den vestlige højderyg kan beskytte os.
Nej, vi bør krydse over til den bjergtop.
Den lader ikke til at beskytte os, men du er den lokale. Før du an.
Du fører os længere væk fra portalen!
Vi må tilbage og genåbne den for vores venner.
Som om du går op i det.
Hvad fanden? Selvfølgelig.
Tilgiv mig, men du har for vane at efterlade dine venner i støvet.
Jeg var ved din side, da vi besejrede Thordak.
Jeg udgød lige så meget blod.
Og alligevel, da tiden kom til anerkendelser,
så endte I to i Rådet i Tal'Dorei,
hvor I boede i et fornemt elfenbenstårn,
mens jeg landede her i sneen.
Jeg vidste ikke, du ville være en del af Rådet.
Vi gik ud fra, at du var lykkelig. Jeg beklager.
Det gør vi begge.
Det er rart at høre.
Men det er lidt for sent.
I anede det jo ikke.
I var fortabte i hinandens øjne, blændet af en skolepige-romance.
Men Draconia svigtede mig aldrig, og jeg svigter ikke dem.
-Vent. Vorgual ser os. -Hvad har du gang i?
Et nødsignal?
-Du har dømt os til døden! -Ikke os. Jer.
Dragerne har svoret at skåne mit folk.
Og når jeg overgiver jer, har de lovet mig den magt, I stjal.
Forræder!
Ally!
Blændet af kærlighed igen.
Hvordan slukker vi den?
Han kommer.
Der er I.
Jeg håber, han dræber dig først, så Kima kan se dig dø.
Din kælling.
Kan vi diskutere det her senere?
Dén vej! Dem, du ønsker, løb den vej!
Bare rolig, jeg bider ikke.
Jeg sluger mit bytte i ét stykke.
Allura, kan du danne et af dine skjold under os?
Jeg ved ikke, hvordan det...
Åh, du milde!
Jeg ved ikke, om I har bemærket det, men han er lige bag os!
Vi nærmer os!
Godt styret, skat.
Pokkers også.
I kan ikke flygte fra dette.
-Lavine! -Åh nej!
Kima!
Pas på!
Kom så, din forvoksede idiot.
Du burde have gjort det af med dem! Hvad venter du på?
Jeg vil se blod!
Gør du?
-Dohla! -Nej!
Nej.
Godt. Jeg finder din ven.
Er du okay?
Jeg har det fint. Se til Vex, så finder jeg en udvej.
Vex.
Gudskelov, at vi er sammen.
Percy, angående tidligere...
Vi ved begge, at der er noget mellem os.
Måske. Men jeg er ikke klar til at sige det, du vil høre.
Forhold er... farlige.
Se, hvad der skete i dag.
Alle, jeg nogensinde har elsket... Det ender altid skidt.
Som om jeg bringer uheld.
Den chancen tager jeg gerne.
Hør, jeg holder af dig.
Derfor kan vi ikke være mere end blot en affære.
Er det i orden?
Som du vil.
Der er ingen udvej.
Og Kima, hun er...
Hun er i live, Allura. Hører du?
Lige nu forsøger vores venner at finde et Levn
på det værst tænkelige sted.
Men jeg ved, at de klarer sig.
For jeg kender deres hjerter.
Du kender Kimas hjerte.
Vi skal nok komme ud af den her hule.
Ikke fordi det er nemt,
men fordi vi er nødt til de, for dem vi elsker.
Uanset hvad.
Vi er nødt til at tro på, at det nok skal gå.
Og hvis ikke?
Så er alt ligegyldigt.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen