Arcátlanság! A saját barlangomban!
Semmi baj. Nem esik bántódásotok.
Nem engedem. Igen.
A Vox Machina ravaszabbnak bizonyult, mint azt hittem.
De biztosíthatlak, hogy kiderítem, hol vannak.
Vérontást akarok, nem biztosítékot.
Ha ő nem talál rájuk, majd én.
Nem! Ehhez a feladathoz véreb kell, nem buldog.
Miért ragaszkodsz hozzá? Rejtegetsz valamit?
Te rejtegeted a gyógymódomat.
Légy hálás, hogy egyáltalán életben hagytalak, áruló!
A mellkasodban lévő kő paranoiássá tesz.
Gúnyolni mered az erőmet?
Vidd hírét a királyságban, Vorugal!
Az, aki elhozza nekem a Vox Machinát,
megkapja Raishan részét a birodalomból.
És ha ér neked valamit a szánalmas kis életed, találd meg őket elsőként!
Két napot kapsz rá.
Most hagyjatok, vár a családom.
Hamarosan, gyermekeim.
Az ellenségeink holtteste lesz a bölcsőtök,
és az örök gyötrelmük a tejetek.
A vox machina legendája
Telibe!
Ez rosszat sejtet.
Pedig azt mondják, szerencsét jelent. Különösen a szerelemben.
Évek óta tennem kellett volna egy madárfészket a szobámba.
Ez nagyon fura.
Hagyjuk Percy fészekrakását!
A hajnalmártír vértje a pokolban van.
Tényleg oda akarunk menni?
Klassz dal lenne belőle.
A Vox Machina meghódítja a poklot
Hol a Zerxus nevű démon honolt
Lángoló fogatot hajtva
Nevét vidáman dalolva A démonisten, Scanlan varázsigét mondott
Még dolgozom rajta.
Ha be is vállaljuk, hogyan jutunk oda?
Erre tudunk megoldást. Egy régi szövetségesünk által.
Dohlára gondolsz? Az kizárt. Az a ribanc a halálomat akarja.
Ne dramatizáld túl! Az már rég volt.
Kima tud egy jó pletykát. Halljuk, csajszi!
Az egykori harcostársunk a draconiai gyűlés tagja lett.
Ők őrzik a pokolba vezető titkos bejáratot.
Draconia nem egy rideg, lebegő pusztaság?
A társunk olyan dühös volt rám, hogy ott telepedett le.
Szükségünk van arra a vértre.
El tudnátok ásni a csatabárdot,
hogy lejussunk a pokolba?
Nem örülnék, ha Whitestone védtelenül maradna.
Nézd a dolog jó oldalát, drágám! A havas tájon kevesebb madár van.
Megértem az aggodalmadat, bátyám,
de már jó ideje vezetem a várost.
Gilmore álcázó bűbája többé-kevésbé állandó,
Yennen szerint sokan eljönnek az idei betakarítási ünnepségre,
és a sápadt őrség száma újra elérte a Briarwoodék előtti szintet.
Biztosíthatlak, hogy nem lesz baj.
A távollétedben
talán kivágom a napfát, és egy extravagáns kenut készítek belőle.
Jó, az isteni.
Holnap nagy nap lesz. Minden rendben?
Persze.
Csak beszélgettünk a...
Kenukról.
Értem.
Ha nekem is mesélnél a kenukról,
még ébren leszek.
-Bejön neked. -Na és?
Úgysem tehetek semmit.
A nő nem egy megfejthetetlen rejtély, bátyám.
Ha elhív magához, elmész.
Tudom, hogy a csapaton belüli kapcsolatok gondot okozhatnak, és...
Nem. Vex, vonzódom hozzád, és...
Bassza meg!
Ki az?
Percival.
Reméltem, hogy elbeszélgethetünk.
Rendben.
Előtte vagy utána beszélgessünk?
Egy pillanat!
Szia!
Gyere be! Én csak... Tudod.
Igen. Leülök ide, ha úgy...
Persze, ülj csak le!
Figyelj, én...
-Megbocsátok. -Nem lehetünk együtt.
Ebből még baj lehet.
Jó, befogom.
De csókolóztunk!
Tudom. De nem működhet kettőnk közt a dolog.
A jövő csak szenvedést rejt számunkra. Láttam.
Az úrnő? Már megint?
Nem csak miatta. Amint teljesíted az Aramentédet...
Azt hiszed, én nem tudom?
A vihar hírnöke cím
évszázadokon át tartó felelősséggel jár.
Akkor is, amikor nem leszünk. Amikor már nem leszek.
Szóval a mai öröm nem éri meg a holnapi szenvedést?
Nem bírnám elviselni, hogy kitegyelek ennek.
Csapatként folyton kockáztatunk.
A pokolba megyünk egy vértért, az istenit! De...
-Értem nem kockáztatsz. -Ez nem igaz.
Ha nem mersz közel engedni magadhoz,
jobb, ha elmész.
-Ha láttad volna azt, amit én... -Kifelé!
Kiki, kérlek!
Jót dumáltunk.
Egy új dal?
Úgy is mondhatnánk.
Volt már olyan, hogy vallhattál volna az érzéseidről valakinek,
de beijedtél?
Igen.
És bármennyire is elszúrtad a dolgot Kaylie-vel,
én itt vagyok.
Nem így értettem.
Basszus! Azt hittem...
BÁTORSÁG
Bassza meg! Rám tetted a kezed, és...
-Nem, semmi baj. -A kurva életbe! Mi van velem?
Csak kedves voltam.
Visszamegyek a mágikus éjszakai bárba, és pofán vágom magam.
Várj! Hova?
Sajnálom, Pike.
-Én csak... Nem... -Te... Nekem most...
-Szóval Draconia. Igen. -Igen, ugye?
Igen.
Allura előkészíti a teleportálókört.
Jó. Nem bántanék még egy fát.
Mégis hová mentek?
Mi van, Jarett? Bal karddal keltél fel?
Először is, ezt hagyd abba!
Másodszor meg, te küldtél a vért után.
Thordak gyanakszik.
Nem jó védtelenül hagyni az otthonotokat.
Ha a távollétünkben próbálkozol valamivel, esküszöm...
Két napotok van, egy perccel sem több.
DRACONIA WILDEMOUNT KONTINENS
Üdv Draconiában! Remélem, hoztatok kesztyűt.
-És a barátotok... -Meg ne hallja, hogy így nevezitek!
Mi hármótok története?
Maradjunk annyiban, hogy ha veszélybe keveredsz
olyasvalakivel, aki közel áll hozzád, abból...
gondok adódhatnak.
Egyenesen előre! Ott vár ránk. Készüljetek!
Igen, asszonyom. A visszatértekor várnak majd.
Allura!
De jó újra látni, Dohla!
Istenem, mennyire hiányoztál! És Kima, a hatalmas és bátor!
Kima, a naiv. Hogy s mint?
Összezavarodtam. Alig változtál valamit.
Meglepett az üzenetetek.
De fontosnak tűnt.
És ha a Despath-kapu segíthet,
a draconiaiak örömmel megosztják azt veletek.
Új barátaim! Hosszú az út. Le ne maradjatok!
Ugyan milyen messze lehet?
Jó, ez messze van.
-Jól vagy? -Muszáj jól lennem.
Ez az.
Bocs, de mi ez?
-Őrök sincsenek? -Jól el van rejtve.
És ha valaki rátalál,
a pokol örök tüze majd elrettenti.
Egynél több személy kell a kapu kinyitásához,
és csak erről az oldalról nyitható. Nem mehettek át mindannyian.
Rendben, Kima és én itt maradunk.
-Én is. Kell egy őr. -Én is maradok.
Ha szerinted az segít.
Bemegyünk, megszerezzük a vértet, és pokoli gyorsan elhúzunk.
Szó szerint?
Az átjáró nem állandó.
Ne feledjétek, pontosan 12 óra múlva nyitjuk meg újra!
Tizenkettő? Nincs is 12 ujjam! Van valakinek 12 ujja?
Ha nincs elég ujjad, számolj a lábujjaidon is!
Siessetek! Mindjárt bezárul.
Sok szerencsét, Vox Machina!
Pá!
Bakker! Hát, a kabát fölöslegessé vált.
A pokol fővárosa, Dis.
-Ez a kő is egy dísz. -Miről beszélsz?
Mi van? Olyan furán mondtad, hogy „dísz”,
én meg leutánoztalak.
Mi? A város Dis.
A kő is egy dísz.
Egek! Összpontosítanátok, fiúk?
Például arra. Azok lelkek?
Sajnos azok.
A gonoszak itt bűnhődnek.
Hogy az ördögbe jutunk be?
Ez is jó szóvicc volt.
Bevallom, D, kicsit paráztam amiatt, ahogy elváltunk.
Mármint amikor összejöttünk Allyvel.
Sajnálom, ha megbántottalak.
Miről beszélsz?
Nem éreztél irántam valamit?
Hogy éreztem-e? Kima, felnőttek vagyunk.
Voltak fellángolások, de munkánk van.
Egyértelmű volt, hogy egymásnak szánt titeket a sors.
Akkor nem esett nagyon rosszul?
Évek óta nem is jutott eszembe.
-Nos... -Igen?
Az éjjel...
Igen, az jó móka volt.
És?
Főzök teát.
Ennyi? Ezzel lezártuk a beszélgetést?
Ne beszéljük meg, mi volt az? Hogy mik vagyunk egymásnak?
Ha meg akarod nevezni, egy légyott volt.
Vagy hiba. Ahogy akarod.
Tudni szeretném, mit akarsz. Ha nem félsz kimondani.
Nem félek, én...
Vex?
Honnan tudta, hogy itt vagyunk?
Erre! Fedezéket kell keresnünk.
Fussatok csak!
Vorugal örömmel le fog vadászni.
Itt biztonságos.
Hogy mondtad?
Le!
Nem bujkálhattok örökre!
-Jól vagytok? -Mit művelsz? Még meghall.
Vigyázok a többiekre, ahogy neked is kéne.
Látod? Jól vannak.
Minden rendben odalent?
Mennünk kell. A nyugati ormon elrejtőzhetünk.
Nem. Ott jobb lesz.
Nyílt terepnek tűnik, de te vagy itthon. Mutasd az utat!
Egyre távolodunk az átjárótól.
Vissza kell mennünk, hogy kinyithassuk a barátainknak.
Mit érdekelnek ők?
Mi a fene? Persze, hogy érdekelnek.
Bocs, de nem először hagytok cserben egy szövetségest.
Az oldalatokon harcoltam Thordak ellen.
Én is vért ontottam.
De amikor jutalmat osztottak,
ti Tal'Dorei tanácsába kerültetek,
és a pompás elefántcsonttoronyban éltek.
Én meg visszakerültem ide, ahol a hó az úr.
Nem tudtam, hogy a tanácshoz szeretnél tartozni, Dohla.
Azt hittük, boldog vagy. Sajnálom.
Mindketten sajnáljuk.
Ezt örömmel hallom.
De elkéstetek vele.
Persze, hogy nem tudtátok.
Csak egymást láttátok, elvakított titeket a csitris szerelem.
De Draconia sosem fordított nekem hátat, és én sem hagyom cserben őket.
-Várj! Ezt Vorugal is meglátja. -Mit művelsz?
Egy vészjelző?
-Most mind meghalunk! -Csak ti haltok meg.
A sárkányok megesküdtek, hogy megkímélik a népem.
És ha átadlak nekik, enyém lesz a hatalom, amitől megfosztottatok.
Áruló!
Ally!
Újra elvakított a szerelem.
Hogy kell ezt leállítani?
Jön.
Hát itt vagytok!
Remélem, téged öl meg előbb, hogy Kima lásson meghalni.
Ribanc!
Elnapolhatnánk ezt?
Arra! Ott vannak azok, akikre fáj a fogad.
Ne féljetek! Nem harapok.
Egyben kebelezem be az áldozataimat.
Allura, tudsz alánk varázsolni egy olyan pajzsot?
Nem értem, mire...
A mindenit!
Nem tudom, láttad-e, de a nyomunkban van.
Vékony jégen járunk.
Szép mentés volt, édes.
A fenébe!
Ez elől nem menekültök.
-Lavina! -Ne!
Kima!
Vigyázat!
Gyere, te nagyra nőtt idióta!
Már rég végezned kellett volna velük. Mire vársz még?
Vért akarok látni!
Valóban?
-Dohla! -Ne!
Ne!
Jó. Akkor megkeresem a barátotokat.
Jól vagy?
Igen. Nézd meg, hogy van Vex! Megnézem, hogy juthatunk ki innen.
Vex!
Hála az égnek, hogy együtt vagyunk!
Amit az előbb mondtam...
Tudjuk, hogy van köztünk valami.
Meglehet, de nem állok készen rá, hogy kimondjam azt, amit hallanál.
A kapcsolatok veszélyesek.
Láttad, mi történt ma.
Ha szeretek valakit, annak mindig rossz vége lesz.
Olyan vagyok, mint egy ómen.
Hajlandó vagyok kockáztatni.
Fontos vagy nekem.
Ezért nem lehet ebből több, mint egy kaland.
Nem bánod?
Ha ezt akarod...
Nincs kiút.
És Kima...
Életben van, Allura. Hallod?
A barátaink egy maradvány után kutatnak
a lehető legrémesebb helyen.
De tudom, hogy nem esik bajuk.
Tudom, mi rejlik a szívükben.
Tudod, mi rejlik Kimáéban.
Kijutunk ebből a barlangból.
Nem azért, mert könnyű,
hanem mert meg kell tennünk a szeretteinkért.
Kerül, amibe kerül.
Hinnünk kell abban, hogy minden rendben lesz.
És ha mégsem lesz?
Akkor semmi sem számít.
A feliratot fordította: Péter Orsolya
Kreatív supervisor Gömöri János