Everlight?
Everlight? Det er mig.
Pike...
Hvis jeg nogensinde har haft brug for dig, så er det nu.
Pike Trickfoot.
Jeg følte mig svag, da vi gik ind i helvede.
Jeg må vide, du stadig...
Barn, der findes ingen frelse i de fordømtes rige.
Despaths helveder er forbudte.
Men hvorfor?
Hvis vi finder Zerxus, får vi det Levn, vi mangler.
Din sjæl er dyrebar.
Der er dem i helvede, der ville bruge den til onde formål.
Ignorer mine ord, og så vil du ende alene.
Hvad vil det sige?
Everlight? Vent, jeg beder dig!
Pike...
Pike?
Jeg råbte dit navn.
Jeg ville bare sikre mig, at nogen passede på os.
Bakker din gudinde os op?
Ja. Bestemt.
Godt. For hvis vi skal klare det her,
får vi brug for alskens mirakler.
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Der er den. Byen Dis.
Hvordan skal vi gøre det her?
Alle dernede er enten en dæmon eller ved at blive ædt af en.
Vi ligner ikke folk, der hører til i helvede.
Medmindre vi gjorde. Lille mand?
Klart.
Lad os tage kostumer på Lad os sminke os
Lad os blive fandens skræmmende
-Fuck ja! -Større gevir.
En kanin? Helt ærligt.
Jeg laver bare sjov.
-Hvordan føles dét? -Fantastisk.
Pike?
Kom.
Er du okay?
Gid jeg kunne hjælpe de sjæle.
Måske havde Keyleth ret.
Er det værd at rejse igennem helvede bare for ét Levn?
Du hørte Raishan. Vi besejrer aldrig Thordak foruden.
Alt ved det her sted føles bare forkert.
Som om, det er en synd at være her.
Jeg tror ikke, vi kan vende om.
Det skal nok gå, ven.
Helvede er ikke så slemt.
Der er mange, der har bedt mig tage hertil.
Vi må afsted, folkens. Scanlans fortryllelse varer ikke evigt.
Tilgiv mig.
Nej!
Jer dér. I ser ikke bekendte ud.
Hvor skal I hen?
Zerxus Ilerez' faldne sjæl skylder os en gæld.
Og vi vil indkassere.
Jaså?
Er I modige nok til at opsøge ham?
Hvad fanden?
Nuvel.
Ad, det var klamt.
Værsgo.
Hvem er den næste?
Du lugter anderledes.
Vi har ikke badet i et par tusinde år.
Undskyld mig,
men ved du, hvor vi kan finde Messingkraniet?
Vi leder efter en ved navn Zerxus.
De var bange for hans navn.
Find mig.
Lad os komme af sted. Vi vil ikke blive længere end nødvendigt.
I det mindste hygger Draconia-holdet sig i sneen.
Jeg tror stadig, det havde været sikrere og bore os vej ud.
Ja, men min metode var sejere.
Jeg kunne gøre det sejt.
Kima! Kan du høre mig?
Kima!
Hun må være i nærheden. Hvad skal vi gøre?
Jeg river den skide drage i småstykker.
Pike. Du ser elendig ud, selv af en dæmon at være.
Jeg venter her et øjeblik.
Bare led videre.
Det er fint. Jeg klarer mig.
Spred jer, men gå ikke for langt.
Jeg kan ikke lide måden, væsnerne ser på os.
Al den ondskab.
Måske havde Everlight ret.
Vi bør ikke være her.
Det er okay. Jeg gør dig ikke fortræd.
Jeg vil bare hjælpe.
Frels denne kvinde med dit helende lys.
Pike!
-Hvad sker der? -Det gør ondt i min hjerne.
Scanlan, din besværgelse.
Jeg kan ikke koncentrere mig.
Dødelige.
Frisk blod.
-Vi kan ikke blive her. -Det behøver du ikke sige igen.
Afsted, Pikey.
Satans.
Hvor er det forpulede Messingkranie?
Vi kan ikke løbe fra en hel by. Vi må tilbage til portalen.
Ikke uden rustningen.
De har øjne i himlen. Hvad skal vi gøre?
Denne vej.
Folkens, dernede.
Ja! Godt set, ven.
Vær klar til at springe!
Fuck, det bliver tæt!
Kom ind.
Tak for hjælpen, håber jeg.
Denne vej.
Hvad er det her sted?
Flot trick.
Vox Machina.
I ved, hvordan man gør sin entré.
Hvordan vidste du, vi kom?
Taler man om djævelen, så kommer han.
Reglerne i dette rige er unikke.
Vær forsigtige, før I nævner flere navne.
Du var den tilstedeværelse, jeg mærkede. Hvorfor kontaktede du mig?
Spørgsmålet er,
hvad en af Everlights præster laver her?
Vi blev sendt af J'mon Sa Ord.
De efterlod noget hos dig. Daggrymartyrens Rustning.
De efterlod den ikke. De tabte den.
Hvad mener du med "tabte"?
Hvert årti kommer
J'mon for at teste deres dårlige held ved mit bord.
De burde ikke have satset sådan en artefakt, men sådan er det.
I kom vel med noget at bytte.
I kom vel ikke til helvede uden andet end ønsketænkning?
Hvad slags ting er en djævel interesseret i? Guld?
For et Levn? Nej.
I måtte komme med et udsøgt tilbud eller væddemål.
Skal vi spille hasard?
Hvis vi vinder, får vi Rustningen.
Hvad?
Og hvis jeg vinder, bliver du som min gæst.
På ubestemt tid.
Pike, det kan du ikke. Han snyder.
Rolig nu.
Regler er hvad, der adskiller Despath
fra de virkeligt elendige eksistensplaner, såsom jeres.
Snyd er forbudt.
Okay. Hvad er spillet?
Hvad i...
Pike?
Tag plads.
En kontrakt?
For at sikre, at du ikke får kolde fødder.
Pike! Lad være! Pike, nej!
-Er de... -I sikkerhed, men tavse.
Så spillet forbliver rimeligt. Skal vi?
Sikke rent blod. Virkelig noget særligt.
Spillet hedder Five Skulls.
Hver spiller har fem kort,
der består af fire røde og et enkelt sort kranium.
Når kortene er givet, må du ikke flytte dem eller røre din modstander.
Dit mål er at finde mit sorte kranium, før jeg finder dit.
Hvordan?
Hver tur kan du stille din modstander et spørgsmål for at finde det.
Du skal besvare alle spørgsmål sandfærdigt,
ellers bliver du hårdt straffet.
Som jeg sagde, så har vi regler hernede.
Det var satans. De har seriøst bløde stole.
Jeg fatter ikke, hun gør det her.
Hvis nogen kan gennemskue et rænkespil,
kan Trickfoot.
Det har sine fordele at starte.
Eftersom du er min gæst, får du æren.
Det første spørgsmål er dit.
Okay, lad os eliminere nogle muligheder.
Er dit sorte kranium til højre eller venstre for dit midterste kort?
Du kan ikke mærke Everlights tilstedeværelse.
Din frelser er her ikke, vel?
Det var ikke mit spørgsmål.
Til højre.
Det sidste kort er dit kort.
Desværre, nej.
Omend jeg vist lærte mere den runde, end du gjorde.
Alle har trods alt noget, der røber dem, hvis man graver dybt nok.
Vil du ikke spørge mig om noget?
Dine venner stoler på dig.
Du må være stolt af altid at være der og redde dem.
At frelse dem.
Det her er intet kortspil.
Han vidste præcis, hvem han ville spille mod.
Jeg prøver stadig at forstå reglerne.
Sig mig, Hellige.
Fik du et valg? En sti at betræde?
Hvad?
-Vi vælger ikke... -Vi vælger ikke...
-Enhver sti er hellig. -Enhver sti er hellig...
...så længe man betræder den i sandfærdighed.
Ja, jeg fik et valg.
Valget viste sig at være løgn.
Begge veje førte til samme mål.
Jeg fik engang et lignende valg. Det kostede mig min familie.
Min gud forrådte mig.
Det vil din også.
Nej.
Du prøver at manipulere mig. Det vil ikke fungere.
Jeg har allerede, hvad jeg behøver.
Du afslørede dig selv før. Dine øjne.
Dit sorte kort? Det andet fra din venstre.
-Nej! -Ven!
Det her er noget pis!
At skifte emne på den måde? Du snyder!
Hvordan? Alle svarene var sandfærdige.
Uagtet kontrakten, så er det her en farce.
Nålepikken har ret. Jeg gider ikke se på det her mere!
Måske bør du ikke...
Dumme, komfortable stol!
Pike Trickfoot, du er nu bundet til dette helligdom
i den faldne ridders tjeneste... for evigt.
Vent... Du er nødt til at give mig endnu en chance.
Hvad kan du ellers tilbyde nu?
Hvad? Det kan hun ikke.
Et meningsfuldt væddemål.
Desværre har jeg ikke brug for det.
For Daggrymartyrens Rustning skal jeg bruge noget mere betydningsfuldt.
Dine venners sjæle.
Nej, ikke dem. Det kan jeg ikke.
Er din tro ikke stærk nok?
Fint. Én omgang, kvit eller dobbelt.
Vent. Er vi indsatsen?
Det føles sådan. Er hun vanvittig?
Pikey?
Jeg forstår, hvorfor Everlight kan lide dig.
Du er lige så skødesløs med dine nærmeste som med dig selv.
Men denne gang starter jeg.
Min tur. Mit spørgsmål.
Der er noget anderledes ved dig, Pike.
Du er speciel.
Har du spekuleret på,
om Everlight har mere brug for dig, end du har brug for hende?
Aldrig. To kort?
Du løj for dig selv. Du godeste, det er noget nyt.
Det er ikke rimeligt.
Det er sandheden sjældent.
Du har gjort det lettere. Afslør kortet til højre.
En skam. Din tur.
Okay. Ikke mere ævl.
Hvilket kort er dit sorte kranium?
Interessant tilgang.
Eftersom jeg ikke kan lyve, siger jeg det. Det er kortet i min hånd.
Længst til venstre.
To kort. Hvad skal jeg nu spørge om?
Jeg har det.
Har du spekuleret på, om dit liv ville være bedre uden Everlight?
Ja.
Det lyder ikke ret trofast.
Dit venstre kort.
Spillet er vist næsten forbi.
Satans.
Før du besejrer mig, så gør mig en tjeneste.
Hvis du holder mig her i al evighed,
fortjener jeg at vide, hvem du er,
hvem du var, og hvorfor du valgte mig.
Udmærket. Betragt dette som en sidste nåde.
Jeg kommer fra en tid for tusind år siden...
...da guder gik blandt dødelige,
og verden blev styret af magi.
Ligesom dig beskyttede jeg mit hjem som første ridder.
Et medlem af Messingringen,
en gruppe, der minder om din.
Og ligesom dig antog jeg det bedste i dem.
Jeg var blind, da mine venner fordømte vores civilisation
med deres nysgerrighed og hybris.
Mener du Katastrofen?
Guderne gik i krig mod Exandria.
Og i kaosset stod jeg ansigt til ansigt
med selve Pinslens Herre.
Men i stedet for at ødelægge mig, gav han mig et valg.
Jeg kunne dø med de andre eller tilslutte mig ham og skåne min familie.
Jeg troede, at hvis jeg havde tid nok,
så kunne jeg nå ind til ham, redde ham, tæmme hans turbulente hjerte.
For min dårskabs så jeg min mand og søn
falme med tiden og miste selv mindet om mig.
Som om jeg aldrig havde eksisteret.
Stolede du på en Forråder?
Ja, selvfølgelig.
Ligesom du dumt stoler på din Everlight.
Men der er ingen forskel på guderne over og under.
De lyver alle!
Jeg er ked af alt det, du har mistet.
Men sådan er mine venner ikke, og det er min gud heller ikke.
Bare vent.
Nu har vi et spil at afslutte. Og du har et spørgsmål at stille.
Okay. Jeg tror, jeg har det.
Ønsker du, din familie var her?
Hvad?
Du valgte denne eksistens for at skåne din mand og dit barn.
Du siger, du elskede dem, men jeg hører kun fortrydelse.
Så ønsker du, at de delte dette mareridt med dig?
Er det for egoistisk?
Jeg...
Svar på spørgsmålet.
Ville du ønske, de var her og led med dig?
Nej, jeg...
-Svar mig! -Selvfølgelig ikke!
Jeg ved ikke, om du vidste, du løj.
Nej.
Og nu er mit valg meget enklere.
Alle har trods alt noget, der røber dem, hvis man graver dybt nok.
Den dér.
Flot spillet, Pike Trickfoot.
Det var mere udspekuleret, end jeg havde forventet.
Vi har alle blinde vinkler. Selv dig.
Det er sjældent, at jeg taber her. Men jeg accepterer et nederlag.
Sådan, ven! Se lige.
Gudskelov.
Så Everlight hjalp dig vist alligevel, hva'?
Ja.
Er det kun Pike, der får en souvenir?
Jeg glemmer ikke din historie. Tak, fordi du tabte med ære.
Jeg glemmer heller ikke din.
Okay. Er I også klar til skride?
Bestemt.
Tag denne. Den bærer mit mærke.
Den vil bringe jer sikkert gennem Despath.
Yenk, vis dem ud.
Og hils J'mon fra mig.
Mand, det var tæt på.
Hun aner ikke, hvad der løber gennem hendes årer.
Det er lige meget.
Tvivlens frø er blevet plantet
og vil fylde hendes hjerte med hævn,
mens det vokser.
Dine ordrer?
Lad hende være. Dræb de andre.
Vi er hans blod. Tiden er snart inde til hans opstigning.
Det bliver nemmere at komme ud end at komme ind.
Godt. Jeg kan ikke spise flere insekter.
Hvad er chancen for, at det ikke er for os?
Jeg ville sige 50-30.
Vox Machina!
Jeg hader matematik.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor Lotte Udsen