Stát! Co to... Hej!
Tak jo. Dveře jsou otevřené.
Dobře, který z těchto vězňů je cíl?
Jak jsem říkal, vůdce sekty. Velká odměna, když ho dostaneme ven.
Ty tam. Jsi nějaký sektář?
Co prosím?
Ostatní cely jsou prázdné. Musí to být náš padouch.
Jestli hledáte Blouznícího mystika, měli jste přijít předevčírem.
Zdá se, že mu nesvědčilo vězeňské klima.
Jo. Nechutné.
Zatraceně. Hádám, že se s tou odměnou můžeme rozloučit.
Možná že ne.
Nezdá se, že bys sem patřil.
To je zvláštní.
Vy ano.
Dochází nám finance a ty mluvíš jako někdo z vyšší vrstvy.
Jakou by mělo cenu dostat tě ven?
Řekl bych, že malé jmění.
Kdybych nebyl momentálně na mizině.
Detail, který jsi mohl zatajit, dokud jsi nebyl volný.
Proč se obtěžovat lhát?
Brzy byste zjistili, že nemám ani stříbrňák.
Vlastně jsem na světě úplně sám.
Možná víte, jaké to je.
Zdá se, že když dopadnete na dno, pravda je to jediné, co vám zbyde.
Když přiznáte, že potřebujete pomoc, změní to sympatie lidí.
Vyjednávání ti nejde, víš to?
Ale jsi brutálně upřímný.
Možná budete jednou takovou upřímnost potřebovat.
Dobrá.
Uvidíme, kam nás pravda zavede.
Jak se vlastně jmenuješ?
LEGENDA JMÉNEM VOX MACHINA
Lidé z Whitestoneu vědí, co je ztráta.
Zármutek se stal naším nejbližším sousedem.
A přesto je zármutek nad touto tragédií krutější než ostatní,
protože náš milovaný bratr, přítel
a vznešený syn nám byl znovu ukraden.
Stejně jako jeho rodina byl Percival de Rolo mužem
hluboce oddaným svému domovu a loajálním vůči svému lidu.
A i když nebyl věřící,
věřil ve Whitestone každým kouskem svého bytí.
Jeho srdce našlo smysl v našich dějinách,
ale jeho mysl osvětlila naši budoucnost.
Trávil hodiny a minuty svého života vytesáváním našeho odkazu
neochvějným dlátem času.
Když my jsme poklekli zlomeni, Percy stál vzpřímeně
a připomínal nám, že naděje je plamen, který stojí za to živit.
A i když se dnes loučíme,
Otec úsvitu v nás všech udrží svou věčnou jiskru naživu.
V jeho jménu se modlíme:
Vnes světlo tam, kde přebývá temnota.
Co se stalo?
Kde je Percy?
Netlačím na tebe bezdůvodně.
Jsem do tebe zamilovaný.
-Sestro. -Nemohla jsem to říct.
Nebyla jsem dost silná.
Jsi nejsilnější člověk, co znám.
Bála jsem se, jak zareaguje. Jak zareaguješ ty.
Uzavřela jsem své srdce, když jsem ho měla otevřít.
Bohové, já nosím smůlu.
Proč to říkáš?
Moje láska zničí všechno, čeho se dotkne.
Představa tak silných citů mě děsila.
A Percy to nevěděl.
Ovšemže věděl.
Možná to byl odměřený, rozhorlený neřád,
ale byl chytřejší než já.
A já to věděl pokaždé, když ses na něj podívala.
-Vážně? -Jen hlupák by si toho nevšiml.
A on žádný hlupák nebyl.
I tak, nevyřčené zůstane nevyřčeným.
Jak s tím můžu žít? Nebo někdo jiný?
-Ahoj. -Ahoj.
Je Vex v pořádku?
A ty?
Promiň, že jsem utekl. Před námi.
Pojď dál.
Budoucnost mě tak dlouho děsila.
Ale je to budoucnost, která ještě nebyla napsána.
A začínám si myslet, že osud je to, co si vytvoříme.
Je v pořádku se bát.
Ale můžeme čelit čemukoli, když budeme spolu.
Dnes v noci nechci být sám. Ty ano?
Většinu nocí jsem nechtěla být sama.
Není to tvoje vina, Scanlane.
Mohla jsem ti v odchodu zabránit.
Proč jsi to neudělala?
Když jsou všechny možnosti hrozné, posloucháš své srdce.
Jo?
A co když selže i to?
KAYLIEINA PÍSEŇ
Pořád existuje způsob.
Co sakra chceš?
Vyjádřit soustrast.
A naplánovat náš další krok proti Thordakovi.
Ty máš ale drzost.
Naše dohoda je zrušená, pamatuješ?
Pár jeho potomků se už vylíhlo.
Během pár dní se vylíhnou desítky dalších.
Pokud nechceš, aby Tal'Dorei zahynula jako váš přítel,
navrhuji ji posílit.
Potřebujeme čas, truchlíme. Moje sestra je na dně.
Nechtěla jsem tě tím zatěžovat,
ale je čas, aby ses dověděl pravdu
o své rodině a o Thordakovi.
Vex, musíme si promluvit. Ty...
Co se děje?
Jsem vám teď k ničemu.
Jsem roztěkaná. Musím si vyčistit hlavu.
-S Trinketem se utáboříme... -Vex'ahlie, to nemůžeš.
Tuhle bolest
necítíš poprvé a já taky ne.
Co? Co to...
Příběhy o ničení, které vypráví Thordak.
Chlubí se městy, která spálil.
Přístav Callavon, Gremedash, Byroden.
Ano, vaše rodné město, pokud mi paměť slouží.
Matka.
Tvůj osud byl svázán s Popelovým králem
už od dětství.
Je načase, abys to začal brát v potaz.
Thordak je tvůj osud.
Ten zármutek nás oba uvěznil na celé roky.
Možná na celý náš život.
A ztráta Percyho by mohla udělat to samé,
když to dovolíme.
Co tím chceš říct?
Pajdo, možná pomstíme oba dva.
Tucet mladých draků vyhladilo Whitestone.
A podle Raishan se brzy vylíhnou Thordakova mláďata.
-Jestli k tomu dojde... -Jsme v prdeli.
Bylo by to špatné, ano.
Nikdo jí nevěří míň než já,
ale posledně jsme jí nevěřili, a Percyho kvůli tomu zabili.
Ale sebrat Emon
nejnebezpečnějšímu drakovi na světě?
To už jste zkoušeli.
Pokud nemáte někde schovanou armádu, co by se změnilo?
Co kdybychom měli armádu?
Grogu, říkala jsem, ať nejíš Percyho pastu z dílny.
Ne, všude, kde jsme byli, jsme si našli přátele.
-Jo. A nepřátele. -No jasně.
Ale když Thordak vyhraje,
přátelé, nepřátelé, všichni budou trpět.
Jde o víc než o Whitestone, dokonce i o Tal'Dorei.
Má pravdu. Možná přesvědčím Ashari, aby pomohli.
Mohli bychom požádat Zahru a Kashe ve Vasselheimu.
A Zemlamače Groona.
Ten chlap je borec.
Dobrý nápad, Grogu.
Ale mluvíš o hrstce roztroušených bojovníků.
Pochybuji, že by to stačilo.
A co tisíc syngornských vojáků?
To by určitě věci změnilo.
Tak na co čekáme?
Zatraceně! Proč musím být vždycky návnada já, Z?
Protože, můj drahý Kashi, jsi zatraceně přitažlivý.
To máš naprostou pravdu.
Tak ho odtáhneme zpátky, ať dostaneme odměnu.
Kolik za něj zaplatí?
Sto zlatých? Padesát?
Ne. Dvacet pět.
Co kdybyste přešli na něco šupinatějšího?
-Mluvíš o dracích? -To ne!
Když jsme se s vámi spolčili naposledy, málem nás zabili.
No tak, nechceš šanci na vykoupení?
Nebo aspoň mnohem větší odměnu?
Fajn. Víme, že vám dlužíme,
ale skoro umřít a jistá smrt jsou dvě různé věci.
Promiň. Bez Z nejdu.
Když už jsme u toho, kde máš sestru?
Takže jsi to dokázala. Získala jsi Fenthrasův luk.
Asi sis přišla pro pochvalu.
Také tě ráda vidím, otče.
Ale ne, uznání nepotřebuji.
Chci něco, co je mnohem těžší nabídnout.
Naši armádu?
Slyšel jsem, že shromažďujete vojsko, ale obávám se, že to není možné.
Thordak si může Emon klidně nechat.
Naše armáda musí zůstat tady na obranu Syngornu.
Tvoje armáda je ta snadná část.
Tak čeho si ode mě žádáš?
Abys přiznal pravdu.
Drak zabil matku. Elainu.
Roky jsem si myslela, že za její smrt můžu já.
Že jen kvůli nám jsi ji poslal do Byrodenu
a kdybychom se nenarodili, mohla být naživu.
A víš, proč jsem tomu věřila?
Protože ty jsi tomu věřil taky.
Vinil jsi nás z její smrti.
Nesmysl! Nic takového jsem nikdy neřekl.
Otočil ses zády ke svým dětem!
Odstrčil jsi nás, když jsme tě potřebovali.
Nechal jsi nás starat se o sebe ve světě, který ničí lásku a naději.
Tvá jediná rada, kterou jsi nám kdy dal, byla neotevírat svá srdce.
Nepouštět nikoho dovnitř.
A teď vím proč.
Protože jsi byl příliš hrdý na to, abys přiznal, že ji miluješ.
Její smrt tě ranila stejně jako nás. To je tvoje pravda.
To už je dávno.
-Přenesl jsem se přes to. -Já ne.
Naučil jsi mě, že moje láska je jed.
Poučila jsem se tak dobře,
že jsem si držela odstup od jediného slušného muže, který mě miloval,
dokud nebylo pozdě.
A teď bych dala cokoli, abych ho mohla držet v náručí
a říct mu, co cítím.
Abych nebyla taková bezcitná hlupačka, jakou jsi ze mě udělal.
Ale každý má svou bolest. A on už nežije.
Vex'ahlie...
je mi to líto.
S tímhle jediným můžu vyjednávat, otče.
S pravdou.
Jestli ti zbyla trocha lásky ke mně nebo k matce,
pošli vojsko do Emonu a dokaž to.
A když ne na nás,
mysli na ty, kteří budou obývat tento svět po tobě...
pokud něco zbyde.
Kash a Zahra odmítli naše pozvání. Bude to stačit?
Jsem tady.
Ať se stane cokoli, postavíme se tomu společně.
Není to můj osud ani tvůj.
Ale náš.
Co to děláš?
Zpěv mě někdy uklidní.
Tohle je „Kaylieina píseň“.
Tvoje texty jsou krásné, Scanlane. Ukázal jsi jí to?
Ne. A neudělám to.
Snažil jsem se být otcem a součástí týmu,
a selhal jsem v obou směrech.
Možná existuje řešení.
Jo, existuje.
Už žádné rozptylování.
Lidi? Tohle musíte vidět.
Roto, stát!
Ty krávo!
Dokázala to!
Pochodem vchod!
Nechť zhasí plameny pomsty a války.
Nátah!
Střel!
Dobře, naši vojáci jsou připraveni. Jaký je plán útoku?
Provedeme dvoufázový útok.
Vaše Syngornská armáda, Groonovi válečníci i Whitestoneská garda
projdou branami města a postaví se Thordakovým mláďatům.
S Ohniváky a vzdušnými Ashari vepředu, kteří je budou chránit před útoky ohně.
S Allurou také zapojíme naše kouzla.
A až pozemní jednotky zaútočí na Thordakovo potomstvo,
Vox Machina využije příležitosti, aby se dostala do jeho doupěte.
Jak se dostanete dovnitř?
Prozkoumal jsem to. Přiblížíme se ze vzduchu.
To nepůjde. Jeho děti to teď hlídají.
A kdo jsi ty?
Ona... No...
Informátorka. Jmenuje se Larkin. Krycí jméno.
Do Thordakova doupěte vede nechráněný zadní vchod.
Tunel u útesů, příliš malý pro draka.
Ale dost velký pro vás.
A určitě bude průchozí?
Dávám vám své slovo.
Vyřídíme mláďata, zatímco vy použijete artefakty na Thordaka.
Plus brnění. Jestli ho rozchodím.
Je to... dobrý plán, lady Vex'ahlie.
Ale bude fungovat?
Bude muset.
Pěchoto, seřaďte se!
Hodně štěstí.
Je čest mít vás na naší straně.
Pán bouře je po vašem boku. Nic jiného nepotřebujete.
Vše připraveno, Grogu?
Vex, je mi líto, že jsem tam nebyl.
Já vím, Scanlane.
Po dnešku si možná všichni budeme moci odpustit.
Jsi připravená, sestro?
Za Percyho. Za matku.
Za Exandrii!
Sakra. Dolů!
Tudy se tam nedostaneme.
Kouř bez ohně. Jak je to možné?
A žádný odpor.
Člověk by řekl, že už si nás všimli. Nebo aspoň mě.
Naštěstí máme ještě Raishanin vchod.
A když tam nebude?
Vidím ho. Přistaňte tam.
Je tu tolik kouře.
Není vidět na krok.
Stát!
Mláďata!
Mágové dopředu!
Zaujměte pozice!
Připravit balistu!
Proč neútočí?
Cítíte to?
A sakra.
Ne, zaprodala nás!
Je to zapečetěné?
Ještě je to horké.
Thordak to musel zatavit ani ne před hodinou.
Grogu, můžeš to prorazit?
Ale nebude to bez hluku.
Sakra, jsem silnější, než jsem si myslel.
To jsi asi nebyl ty, chlapáku.
Zatraceně! Říkala jsem, že jí nemůžeme věřit.
Počkat, to znamená...
Otec.
Opustil své doupě?
Bohové!
Co jsem to udělala?
„Obléhání Emonu“
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled: Miroslav Kokinda