‫עצור! מה אתה... היי!‬
‫בסדר. הדלת פתוחה.‬
‫טוב, מי מהאסירים הוא המטרה?‬
‫אמרתי לכם. מנהיג כת. יש תשלום גדול אם נבריח אותו מפה.‬
‫אתה שם. אתה במקרה חבר כת כלשהי?‬
‫תסלחי לי?‬
‫שאר התאים ריקים. הוא כנראה המניאק שלנו.‬
‫אם אתם מחפשים את המיסטיקן המהמם, פספסתם אותו ביומיים.‬
‫נראה שהכליאה לא תרמה לבריאותו.‬
‫כן. דוחה.‬
‫לעזאזל. אני מניח שאפשר להיפרד לשלום מהפרס.‬
‫אולי לא.‬
‫נראה שאתה לא שייך למקום כזה.‬
‫מוזר.‬
‫אתם נראים שייכים.‬
‫אנחנו קצת קצרים בכסף, והדיבור שלך נשמע כמו של בעל ממון.‬
‫אם נבריח אותך מפה, כמה זה יהיה שווה?‬
‫הון תועפות, אעז לומר.‬
‫לולא הייתי תפרן כרגע.‬
‫פרט שיכולת להסתיר עד שהיית חופשי.‬
‫למה לטרוח לשקר?‬
‫הייתם מגלים במהרה שאין לי גרוש בכיס.‬
‫למעשה, אני בודד לגמרי בעולם.‬
‫אולי תצליחו להזדהות.‬
‫מתברר שכשמגיעים לתחתית, האמת היא קלף המיקוח היחיד שיש לך.‬
‫כשמודים שזקוקים לעזרה, ליבם של אנשים מתרכך.‬
‫אתה מחורבן במו"מ, זה ידוע לך, כן?‬
‫אבל אתה כן להחריד.‬
‫אולי תזדקקו יום אחד לכנות מסוג כזה.‬
‫בסדר גמור.‬
‫בוא נראה לאן תיקח אותנו האמת.‬
‫מה שמך בכלל?‬
‫אגדת ווקס מכינה‬
‫אובדן אינו זר לתושבי וייטסטון.‬
‫היגון נהפך לשכן הכי מוכר שלנו.‬
‫ויחד עם זאת, צער הטרגדיה הזאת, איכשהו אכזרי יותר מכל האחרות,‬
‫כשאחינו היקר, ידידינו‬
‫ובננו האציל נקטף מאיתנו בשנית.‬
‫כמו משפחתו, פרסיבל דה רולו היה אדם מסור ביותר‬
‫לביתו ונאמן לעמו.‬
‫ואף שלא היה דתי,‬
‫הוא האמין בווייטסטון בכל נימי נפשו.‬
‫ליבו מצא משמעות בתולדותינו,‬
‫אבל מחשבתו האירה את עתידנו.‬
‫הוא השקיע את השעות והדקות בחייו בפיסול המורשת שלנו‬
‫במפסלת הזמן הבלתי מתפשרת.‬
‫כשאנחנו כרענו ברך שבורים, פרסי עמד זקוף,‬
‫להזכיר לנו שהתקווה היא להבה ששווה לשמר.‬
‫ולמרות שהיום אנחנו נפרדים לשלום,‬
‫אב השחר ישמור על ניצוץ החיים הנצחי שלו בכולנו.‬
‫בשמו אנחנו מתפללים,‬
‫האר את האור היכן שהחשכה שוכנת.‬
‫מה קרה?‬
‫איפה פרסי?‬
‫יש סיבה שאני לוחץ עלייך בעניין.‬
‫אני מאוהב בך.‬
‫- אחותי. - לא יכולתי להגיד את זה.‬
‫לא הייתי מספיק חזקה.‬
‫את האדם הכי חזק שאני מכיר.‬
‫חששתי מהתגובה שלו. מהתגובה שלך.‬
‫סגרתי את ליבי כשהייתי צריכה לפתוח אותו.‬
‫אלוהים, אני באמת מביאה מזל רע.‬
‫למה לך להגיד דבר כזה?‬
‫האהבה שלי הורסת כל דבר שהיא נוגעת בו.‬
‫המחשבה שיהיו לי שוב רגשות עזים כאלה הבעיתה אותי.‬
‫ועכשיו, פרסי לא ידע.‬
‫מובן שהוא ידע.‬
‫הוא אולי היה מניאק מסויג וממורמר,‬
‫אבל פרסי היה חד יותר ממני.‬
‫ובכל פעם שהבטת בו, ידעתי.‬
‫- ידעת? - רק שוטה יפספס את זה.‬
‫והאיש הזה לא היה שוטה.‬
‫אף על פי כן, מה שלא נאמר יישאר כך.‬
‫איך אחיה עם זה? איך אפשר בכלל?‬
‫- היי. - היי.‬
‫וקס בסדר?‬
‫ואתה?‬
‫סליחה שברחתי. מאיתנו.‬
‫בוא פנימה.‬
‫העתיד הפחיד אותי כל כך הרבה זמן.‬
‫אבל זה עתיד שטרם נכתב.‬
‫ואני מתחיל לחשוב שהגורל נקבע בידינו.‬
‫מותר לפחד.‬
‫אבל אנחנו יכולים להתמודד עם הכול, אם אנחנו ביחד.‬
‫אני לא רוצה להיות לבד הלילה. ואת?‬
‫לא רציתי להיות לבד ברוב הלילות.‬
‫זו לא אשמתך, סקנלן.‬
‫יכולתי למנוע ממך לעזוב.‬
‫למה לא מנעת?‬
‫כשכל החלופות גרועות, נשמעים ללב.‬
‫כן?‬
‫ומה קורה אם גם זה נכשל?‬
‫השיר של קיילי‬
‫עדיין יש דרך, אתה יודע.‬
‫מה לעזאזל את רוצה?‬
‫להביע תנחומים.‬
‫ולתכנן את המהלך הבא שלנו נגד ת'ורדק.‬
‫את חתיכת חוצפנית.‬
‫העסקה שלנו מבוטלת, זוכרת?‬
‫קומץ מביציו כבר בקע.‬
‫עשרות יצטרפו בתוך ימים ספורים.‬
‫אלא אם אתה רוצה שטל'דורי תיכחד כמו הידיד שלך,‬
‫אני מציעה שנצית אותה מחדש.‬
‫אנחנו צריכים זמן. אנחנו מתאבלים. אחותי רק צל של עצמה.‬
‫לא תכננתי להעיק עליך בזה,‬
‫אבל הגיע הזמן שתדע את האמת‬
‫על המשפחה שלך, ועל ת'ורדק.‬
‫וקס, אנחנו צריכים לדבר. את...‬
‫מה כל זה?‬
‫אני לא מועילה לכולכם כרגע.‬
‫דעתי מוסחת. אני צריכה לנקות את הראש.‬
‫- טרינקט ואני נחנה... - וקס'הליה, אסור לך.‬
‫הכאב שאת חווה...‬
‫זאת לא הפעם הראשונה שאת ואני חשים בו.‬
‫מה? על מה אתה...‬
‫מעשיות ההרס שת'ורדק מספר.‬
‫מתרברב בערים שהוא שרף.‬
‫פורט קאלוון. גרמדאש. ביירודן.‬
‫כן, עיר הולדתך, אם זיכרוני אינו מטעני.‬
‫אימא.‬
‫הגורל שלכם כרוך במלך האפר‬
‫מילדותכם.‬
‫הגיע הזמן שתפסיקו להתעלם מזה.‬
‫ת'ורדק הוא הגורל שלכם.‬
‫היגון הזה הקפיא את שנינו במשך שנים.‬
‫אולי לאורך כל חיינו.‬
‫והאובדן של פרסי אולי יביא לאותה תוצאה,‬
‫אם נאפשר לו.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫גוצה, אולי נצליח לנקום את מות שניהם.‬
‫תריסר דרקונים צעירים השמידו את וייטסטון.‬
‫ולפי ריישן, הקן של ת'ורדק יבקע בקרוב.‬
‫- אם זה יקרה... - נידפק בכל חור וחור.‬
‫זה יהיה רע, כן.‬
‫אף אחד לא בוטח בה פחות ממני,‬
‫אבל לא הקשבנו לה בפעם הקודמת, וזה גרם למותו של פרסי.‬
‫אבל לכבוש את אימון‬
‫מידי הדרקון הכי מסוכן בעולם?‬
‫ניסיתם את זה בעבר.‬
‫אלא אם יש לכם צבא נסתר כלשהו, במה זה יהיה שונה?‬
‫ואילו היה לנו באמת צבא?‬
‫אוי ואבוי. גרוג, אמרתי לך לא לאכול מהדבק בסדנה של פרסי.‬
‫מה? לא. אני מתכוון שבכל מקום שהיינו בו יצרנו חברויות.‬
‫- כן, ואויבים. - נו, כן, בהחלט.‬
‫אבל אם ת'ורדק ינצח,‬
‫חברים, אויבים... כולם יסבלו.‬
‫זה גדול יותר מווייטסטון, ואפילו מטל'דורי.‬
‫הוא צודק. אולי אוכל לשכנע את האשארי לעזור.‬
‫נוכל לבקש מזהרה ומקאש בווסלהיים.‬
‫ומגרון שובר-הארץ.‬
‫הוא חיה.‬
‫רעיון מעניין, גרוג.‬
‫אבל אתה מדבר על קומץ לוחמים פזורים.‬
‫ספק אם הוא יספיק.‬
‫מה לגבי אלף חיילי סינגורן?‬
‫זה בהחלט יעזור.‬
‫אז למה אנחנו מחכים?‬
‫פיירה‬
‫וסלהיים‬
‫וייטסטון‬
‫וספר טימברלנד‬
‫לעזאזל! למה אני חייב תמיד להיות הפיתיון, זי?‬
‫קאש יקירי, זה משום שאתה מושך כל כך.‬
‫זה... מדויק לגמרי.‬
‫טוב, בואי נגרור אותו בחזרה בשביל הפרס.‬
‫וכמה ישלמו לכם תמורתו מ"הגמול"?‬
‫מאה זהבים? חמישים?‬
‫לא! 25.‬
‫ואם תשדרגו למשהו קשקשי יותר?‬
‫- אתה מדבר על דרקונים? - לא ולא. לא!‬
‫בפעם האחרונה שחברנו אליכם, כמעט נהרגנו.‬
‫בחייך, את לא רוצה הזדמנות לכפר?‬
‫או לפחות, פרס גדול בהרבה?‬
‫בסדר. אנחנו יודעים שאנחנו חייבים לכם,‬
‫אבל "על סף מוות" ו"מוות ודאי" הם שונים לגמרי.‬
‫סליחה. אני וזי עסקת חבילה.‬
‫אם מדברים על זה. איפה אחותך?‬
‫סינגורן‬
‫אז עשית את זה. השגת את הקשת של פנת'רס.‬
‫אני מניח שבאת לגבות ממני שבחים.‬
‫נפלא לראות גם אותך, אבא.‬
‫אבל לא, אני לא זקוקה לתמיכה.‬
‫אני מבקשת משהו שהרבה יותר קשה לתת.‬
‫הצבאות שלנו?‬
‫שמעתי שאתם מכנסים כוחות, אבל אני חושש שזה ממש בלתי אפשרי.‬
‫מצידי, שת'ורדק יקבל את אימון.‬
‫על הכוחות שלנו להישאר פה להגן על סינגורן.‬
‫הצבא שלך הוא החלק הקל.‬
‫אז מה בקשתך ממני?‬
‫אני רוצה שתודה באמת.‬
‫הדרקון הרג את אימא. אליינה.‬
‫שנים חשבתי שמותה קרה באשמתי.‬
‫שאיכשהו, אנחנו היינו הסיבה ששלחת אותה לביירודן,‬
‫ושלולא נולדנו, אולי היא עוד הייתה בחיים.‬
‫ואתה יודע למה האמנתי בזה?‬
‫כי גם אתה האמנת.‬
‫האשמת אותנו במותה.‬
‫שטויות! מעולם לא אמרתי דבר כזה.‬
‫הפנית עורף לילדים שלך!‬
‫ברגעי המצוקה שלנו, הפקרת אותנו.‬
‫השארת אותנו לדאוג לעצמנו בעולם שמכלה אהבה ותקווה.‬
‫העצה היחידה שנתת אי פעם הייתה לגונן על ליבנו.‬
‫לא לפתוח את הלב בפני איש.‬
‫ועכשיו אני יודעת מדוע.‬
‫זה משום שהיית גאה מכדי להודות שאהבת אותה.‬
‫המוות שלה פגע בך באותה מידה שהוא פגע בנו. זאת האמת שלך.‬
‫זה היה מזמן.‬
‫- המשכתי הלאה. - אני לא.‬
‫לימדת אותי שהאהבה שלי רעילה.‬
‫למדתי את הלקח טוב כל כך‬
‫שהדפתי את האדם ההגון היחיד שפתח את ליבו,‬
‫עד שהיה מאוחר מדי.‬
‫ועכשיו אתן הכול כדי לחבק אותו,‬
‫להגיד לו איך אני מרגישה,‬
‫לא להיות השוטה הקשוחה שנהייתי בגללך.‬
‫אבל לכל אחד כאב משלו. והוא איננו.‬
‫וקס'הליה...‬
‫אני מצטער.‬
‫זה קלף המיקוח היחיד שלי, אבא.‬
‫האמת.‬
‫אם נותרה בך אהבה כלשהי כלפיי, או כלפי אימא,‬
‫אז תצעד לאימון ותוכיח את זה.‬
‫ואם לא למעננו,‬
‫תחשוב על מי שיאכלס את העולם הזה בהיעדרך...‬
‫אם ייוותר משהו.‬
‫קאש וזהרה דחו את ההזמנה שלנו. האם זה יספיק?‬
‫אני פה.‬
‫לא משנה מה יקרה, נתמודד עם זה ביחד.‬
‫לא הגורל שלי. לא שלך.‬
‫שלנו.‬
‫מה את עושה?‬
‫לפעמים שירה מרגיעה אותי.‬
‫זה "השיר של קיילי".‬
‫המילים שלך מקסימות, סקנלן. הראית לה?‬
‫לא. ולא אראה.‬
‫ניסיתי להיות אבא וחלק מהצוות הזה,‬
‫ונכשלתי בשני הדברים.‬
‫אולי יש פתרון.‬
‫כן, יש.‬
‫נגמרו הסחות הדעת.‬
‫חבר'ה? אתם צריכים לראות את זה.‬
‫פלוגה, עצור!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫היא עשתה זאת!‬
‫קדימה צעד!‬
‫מי ייתן והוא יכבה את להבות הנקמה והמלחמה.‬
‫למשוך לאחור!‬
‫שחרר!‬
‫בסדר גמור, החיילים שלנו בהיכון. מהי תוכנית המתקפה?‬
‫נצא במתקפה דו-ראשית.‬
‫צבא סינגורן שלך, הלוחמים של גרון, ביחד עם המשמר החיוור של וייטסטון,‬
‫יצעדו מבעד לשערי העיר ויתעמתו עם צאצאיו של ת'ורדק חזיתית.‬
‫מאלפי-האש ואשארי האוויר מלפנים, לגונן מפני מתקפת הלהבות.‬
‫גם אלורה ואני נתרום את הקסם שלנו למאבק.‬
‫ובזמן שהכוחות הקרקעיים יתעמתו עם צאצאיו של ת'ורדק,‬
‫ווקס מכינה ישתמשו בהסחת הדעת כדי להגיע למאורתו.‬
‫איך תיכנסו פנימה?‬
‫סרקתי אותה. נגיע מהאוויר.‬
‫זה לא יעבוד. הילדים שלו שומרים עליה כעת.‬
‫ומי את בדיוק?‬
‫היא... טוב...‬
‫מודיעה. שמה לארקין. כלומר, שם הקוד.‬
‫יש למאורה של ת'ורדק כניסה אחורית שאינה מוגנת.‬
‫מנהרה ליד הצוקים שקטנה מדי לדרקון,‬
‫אבל גדולה דיה כדי להיכנס.‬
‫ואת מבטיחה לנו שהמנהרה תהיה פתוחה?‬
‫אני נותנת את הבטחתי.‬
‫אז אנחנו נחסל את הקטנים בזמן שאתם תשתמשו בשרידים שלכם נגד ת'ורדק.‬
‫בנוסף למגן, אם אצליח להפעיל אותו.‬
‫זו... זו תוכנית איתנה, הליידי וקס'הליה.‬
‫אבל האם היא תעבוד?‬
‫היא חייבת.‬
‫חיל רגלים, להסתדר במבנה!‬
‫שיהיה לכם בהצלחה.‬
‫זה כבוד שאתם לצידנו.‬
‫לורד הסופה לצידכם. זה כל מה שאתם צריכים.‬
‫הכול מוכן, גרוג?‬
‫וקס, אני מצטער שלא נכחתי שם.‬
‫אני יודעת, סקנלן.‬
‫אחרי היום, אולי כולנו נוכל לסלוח לעצמנו.‬
‫את מוכנה, אחותי?‬
‫בשם פרסי. בשם אימא.‬
‫בשם אקסנדריה!‬
‫שיט. לרדת!‬
‫טוב, אין כניסה משם.‬
‫עשן בלי אש. איך זה עובד?‬
‫ובלי התנגדות.‬
‫אפשר היה לחשוב שכבר יבחינו בנו. או לפחות שיבחינו בי.‬
‫למזלנו הכניסה של ריישן עוד ישנה.‬
‫ואם היא לא שם?‬
‫אני רואה אותה. ננחת שם.‬
‫יש המון עשן.‬
‫לא רואים כלום.‬
‫לעצור!‬
‫גוזלי דרקון!‬
‫מכשפים לחזית!‬
‫לתפוס עמדות!‬
‫להכין בליסטראות!‬
‫למה הם לא תוקפים?‬
‫אתם מרגישים את זה?‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫לא. היא בגדה בנו!‬
‫היא אטומה?‬
‫הוא עדיין חם.‬
‫ת'ורדק כנראה אטם אותה לפני פחות משעה.‬
‫גרוג, תצליח להבקיע אותה?‬
‫אבל זה לא יהיה שקט.‬
‫לעזאזל. אני חזק יותר משחשבתי.‬
‫לדעתי זה לא בגללך, בחור מגודל.‬
‫לכל הרוחות! אמרתי לכם שאסור לבטוח בה.‬
‫רגע. אז זה אומר...‬
‫אבא.‬
‫הוא יצא ממאורתו?‬
‫אוי, אלים!‬
‫מה עשיתי?‬
‫"המצור על אימון"‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬