Hun er for dypt. Dra henne ut.
Selv jeg er ikke så sterk.
Denne reisen er hennes, og kun hennes.
Hvor er du, Raishan?
Hent døtrene deres og løp!
Jeg vet du er der ute!
Stopp!
Keyleth!
Å nei.
Hold deg unna, ellers blir du også dratt inn.
Nei!
De som utfører dette ritualet, opplever hele verden samtidig.
Hvis de ikke kan motstå dragningen,
vil planetens stemmer drukne hennes.
Keyleths kropp vil ikke lenger være hennes egen.
Verden tar den tilbake.
Nei!
LEGENDEN OM VOX MACHINA
Så omtenksomt å gi oss artefaktene deres.
Men jeg kan ikke hjelpe for å lure på
hvorfor dere risikerte så mye for å finne lille meg.
Du vet jævla godt hvorfor.
Å. Ham.
Percy satte oss kraftig tilbake.
Men én av artefaktene dere har med, kan rette det opp
så snart dere er avvæpnet.
Det er synd.
Han ville vært i live nå om han hadde tatt bedre valg.
Eller om du hadde vært der og reddet ham.
Men du er like trossig som han var.
Percival var genial,
men ikke framsynt.
Han gjenkjente ikke denne verdenens råte,
eller hvordan han skulle desinfisere den.
Vi kunne ha veltet den gamle ordenen.
Gitt folk i Hvitstein en sjanse mot de dragene.
Men Percy brydde seg ikke.
Han brydde seg mer om sitt folk enn du noen gang vil.
Det var nok det han sa til deg.
Men jeg kjente en mer smålig mann.
Da han innså at våpnene hans ville mate sjeler til Orthax,
tålte han det ikke.
Han ville heller la massene dø
enn å ofre stoltheten sin.
Kjerring!
Har du et problem, kjære?
Nei, søs.
La meg.
Dragningen fra energilinjene er for sterk.
Jorda fortærer henne.
Kjemp imot, Keyleth!
Du sto imot rådet.
Stå fast igjen, som et tre i en storm.
Det funker ikke.
Noe holder henne tilbake.
Hva da?
Hun er ikke langt nok i jordprøvelsene sine.
-Det er ingenting vi... -Du så noe i henne.
Hun fikk deg til å tro.
Ikke gi henne opp.
Det finnes noe, men det er farlig.
Hør på meg, Keyleth.
Ikke motsett deg verdens dragning.
Gi etter for den.
Men jeg trodde du sa hun måtte kjempe.
Gamle trær har store og etablerte røtter.
Du må lete i malstrømmen under for å finne ankeret ditt.
Det i verden som gir deg styrke.
Folkene du stoler på.
Jeg finner ingen...
Vent.
Kanskje...
Jeg vanærer ikke ashariene!
Ild-ashariene kan ha problemer.
Da må de takle det selv.
Knytt deg til dem.
Hver gang jeg sa fra,
ble jeg betvilt og avvist.
Av mitt eget team.
Hun er nesten borte.
Ikke hold igjen.
Det må finnes noen som gir deg styrke.
Som får deg til å stole på deg selv.
Jeg kan ikke.
Jenta mi,
å være avhengig av andre er det vanskeligste vi kan gjøre.
Hvis det er kjærlighet der, er det sjeldnere enn du aner.
Øyeblikkene sammen
er verdt smerten fra hverandre.
Gi etter for det og knytt deg til ham.
Vær så snill.
Pappa? Vax?
Du vet vel at jeg er forelsket i deg?
Nei!
Nei, Keyleth!
Hva er dette?
Hun klarte det!
Ikke helt.
Du er aksen som elementene strømmer rundt.
Steinen i den brusende elva.
Strekk deg ut over hele verden.
Føl målet ditt.
Gjennom sand og stein, følg roten.
Spor den til kilden.
Spor den til Raishan.
Jøss. Kult triks.
Triks?
Det er faktisk ganske vanskelig trolldom.
Det tok meg et tiår å...
Å nei.
Kan jeg røre meg nå?
Ja, du kan røre deg, kompis.
Jeg mente det ikke bokstavelig.
Godt å se deg, må tisse. Unnskyld meg!
Ved måneveverens pupper, han ser fæl ut.
Hva gjør jeg?
Jeg tror du bare må snakke med ham.
Vi bare...
Hei sann.
Du er ikke så snakkesalig,
noe som er en klar forbedring.
Se på oss.
Et par bastarder.
Det er vel én ting vi har felles.
Jeg vet at jeg har vært tøff mot deg.
Noe av det fortjent.
Men...
Noe av grunnen var at jeg var en usikker kødd,
som faren min.
Hvis du ikke kjente meg,
kunne jeg ikke skuffe deg,
og du dro ikke din vei igjen.
Sannheten er at da du sporet meg opp i Ank'Harel,
var det det fineste noen har gjort.
Å vite at noen tenkte på meg...
Det var alt jeg trengte.
Og jeg håper det er alt du trenger nå.
For jeg
tenker på deg.
Jeg savner deg, pappa.
Gjør du?
Hvem leder her?
Du er en elendig dansepartner.
Ja vel?
Vent til de lader om, og hent så buen min.
-Vax? -Ja, jeg hørte deg.
Klar?
Egentlig ikke.
Fanken!
-Dele oss? -Dele oss.
Skyt dem når dere ser dem.
Hvor jævla mange av dere er det?
Stålsett deg, vesla!
Vent. Du kan treffe tønnene.
Jeg vet det.
Vi tar inn vann!
Sjøsett langbåtene.
Det finnes ingen ord.
Jeg skulle bare ønske mamma kunne sett deg.
Det var så mye jeg...
Jeg visste ikke hvor jeg stoppet, og verden begynte.
Til jeg husket dem som holdt meg her.
Takk.
Du gjør ditt folk stolt, Keyleth.
Fant du dragen?
Ja.
Jeg må gi beskjed til de andre.
-Har dere et luftskip, eller... -Kjære deg,
bakken snakker ikke bare til oss.
Den lytter også.
Hvem vil du nå?
Forsiktig, Scanlan. Sikkert at jeg ikke må tygge den for deg?
Jeg tror det går bra.
Bedre enn bra.
Igjen takk, Pike. For at du støttet meg.
Jeg har på følelsen at det blir mye mer normalt...
Å, hva faen?
Hører de meg?
Keyleth?
Mottaksforholdet er ikke det beste, så...
Scanlan, Pike, Grog.
Kom til Zephrah. Det er viktig. Vær så snille.
Zephrah? Tror dere hun fant noe?
Spiller ingen rolle. Jeg blir her.
Ikke faen.
Forlater deg ikke igjen.
Hør her, din gamle dust.
Lojaliteten til raringene er din eneste gode egenskap.
Ikke ødelegg.
-Men... -Ikke noe men.
Dra og redd verden.
Jeg er her når det er gjort.
Dessuten har jeg en sang å lære.
-Forlat skipet! -Hopp!
Skipet går ned!
Hva er det dere gjør?
Last resten av våpnene mine.
Det er ikke nok plass til oss og kassene.
Nå er det det.
Du!
Godt gjort, Orthax.
Vil du sende blindpassasjerene til havbunnen?
Med glede.
Bak oss!
Hjelp!
Hjelp, vær så snill!
Percy?
Alt er over.
Ikke ennå.
Arrogant til siste slutt.
Det er bare det at
jeg vet noe du ikke vet.
Arbeidet mitt
ville gjort verden tryggere.
Bedre.
Verden ville vært bedre med Percy i den.
Vax? Kom igjen.
Det er iallfall plass til oss begge.
Kanskje.
Men se hva jeg fant.
Vi klarte det.
De andre burde vært her.
Glad i deg.
Men jeg savner dem. Alle sammen.
Burde latt den synke til bunns med Ripley.
Tror ikke det, søs.
Vet ikke hvordan jeg hørte.
Kanskje Morens kraft,
men Percys stemme kom fra dette våpenet.
Jeg forstår ikke.
Kanskje jeg går fra vettet, men...
Hva om Orthax' ofre
og Percys sjel på en måte er...
...fanget inni denne?
Nei.
Du våger ikke å gi meg håp.
Søs.
Ville ikke om...
Hva i helvete er dette nå?
Vex? Vax!
Keyleth?
Er vi i trøbbel?
Er vi noen gang ikke?
Vi...
-Vi tok Ripley. -Det så jeg.
-Må beklage til dere alle. -Kiki, jeg er lei for det som skjedde.
Jeg vet jeg burde blitt.
Jeg ville si så mye, men jeg var for redd.
Hennes territorium. Hun snakker først.
Selvsagt.
Folkens. Jeg har tryglet dere om
å høre på meg hele tiden.
Stole på meg.
Men sannheten er at jeg måtte stole på meg selv først.
Og det gjør jeg nå.
Dere ga meg den styrken.
Det er det et team gjør.
Og selv om jeg ikke burde ha stukket av,
måtte jeg gjøre det for å forstå hvor mye jeg trenger dere.
Spesielt deg, Vax. For...
...jeg er forelsket i deg.
Hva skulle du si?
Jeg... husker ikke.
Ord funker ikke...
Jeg likte Keyleths tale bedre.
Dum.
Pokker ta.
Nå som vi er et team igjen, skal vi avslutte dette?
Én drage til. Én siste kamp.
Og denne gangen følger vi deg.
Hvis du har et sted?
Visst fanken har jeg det.
Hva? Ingen velkomstfest?
Hvor er folks manerer?
Fy søren.
Er det en ziggurat?
Jeg burde blitt værende i koma.
Jeg så Raishan, gjennom jorda.
Hun forberedte et rituale.
En ny blindvei.
Tomt. Kom vi for sent?
Hun er her. Et sted.
Du høres forferdelig ut, Raishan.
Og du ser enda verre ut.
Barnet fant meg.
Akkurat som forventet.
Så forutsigbar. Som en sau.
Uansett hva du pønsker på, lykkes du ikke...
Barn, jeg har eksistert i århundrer.
Du fatter ikke hva jeg er i stand til.
Men jeg blir svakere.
Så det er ingen vits i å holde igjen lenger.
Verken mot deg eller vennene dine.
Dukk!
Det er nesten over,
Keyleth fra jord-ashariene.
Da ditt folk infiserte meg,
ante de ikke hva de vekket.
Nei!
Jeg skal hevne min lidelse
og utslette ditt folk.
Bare én ting gjenstår.
Ja. At du dør.
Ser du?
Forutsigbar. Som sau på vei til slakting.
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder Heidi Rabbevåg