AIEMMIN TAPAHTUNUTTA
Vuori on näet kuin henkilö.
Kun niille laulaa oikein, laulu kimpoaa takaisin -
näyttäen mistä louhia, mihin kaivaa -
ja missä jättää vuori koskematta.
Isä.
Sitä on enemmän kuin uskoimme.
-Kuningas Durin, on... -Riittää jo!
Viekää haltia.
Elrond on minulle veli -
aivan kuin oma äitini olisi hänet synnyttänyt.
Ettäs kehtaat!
Vetoat äitisi muistoon -
puolustellessasi päätöstäsi pettää oma kansasi.
Ei! Sinä petit meidän kansamme!
Häpäiset päässäsi olevan kruunun!
Jätä se.
Se ei enää ole sinun.
Varjosta olette te tulleet.
Varjoon käsken teidän palata!
Näitkö viime yönä taas sitä samaa unta?
Unessa on jonkinlainen oksa.
Tähtien alla.
Meitä näköjään seurataan.
Selailin Sadocin vanhaa kirjaa.
Se on reittiohje.
Tervetuloa Rhûnin maille.
Miksi katsot sitä noin?
Kuin olisit ollut täällä.
Vain unissa.
Kerro nimesi.
Minulla on ollut monta nimeä.
Missä Halbrand on?
Poissa. Hän tuskin enää palaa.
Ja jos palaa, meidän ei pidä tavata häntä.
Elrond kertoi juuri, että kumppanisi ei ole se, joka väitti.
Minä erehdyin.
Hän on Sauron.
Se on annettava suoraan ruhtinas Celebrimborille.
Hänelle on ilmoitettava, että Halbrand on Sauron.
Anteeksi, herrani. Sanansaattaja saapui juuri.
Päästämmekö hänet sisään?
Myyränhäntäpataa...
Odota.
-Liian kallista. -Mitä?
Emme ole köyhiä.
Itse kehotit pitämään kukkaronnyörit tiukalla.
Vai eikö se koskenutkaan itseäsi?
Nait prinssin.
Nyt olet sidottu hylkiöön.
Olen sidottu rakastamaani kääpiöön,
enkä vaihtaisi hänen sydäntään edes kaivokselliseen tuliopaaleja.
Opaaleista olisi kyllä iloa.
Niin olisi.
Oletko koettanut puhua isällesi...
Hän ei suostu tapaamaan minua, Disa.
En kysynyt sitä.
Miksi minun pitäisi pyytää audienssia?
Hän kielsi minut!
Hän on itsepäinen kuin kivijalka.
Ennemmin saat tiilen taipumaan.
Voisit yhtä hyvin...
Disa?
Ole valmiina.
Käskin olla valmiina!
Disa!
Durin.
Ei.
Ei, ei.
TARU SORMUSTEN HERRASTA: MAHTISORMUKSET
Nämä maat tuottavat sinulle -
jälleen suloisia kukkia.
Rakas veljeni.
Ruhtinas Celebrimbor.
Tulostasi ei kerrottu minulle.
Mitä uutta?
Sain odottamattoman vieraan.
Onko hän jo palannut?
Galadriel?
Etkö sinä kylvänytkin nämä siemenet?
Kolme sormusta haltiakuninkaille alla auringon
Seitsemän kääpiöruhtinaille kivisaleissaan.
Yhdeksän ihmisille, jotka vie tuoni armoton.
Hyökätään pohjoisesta.
Menemme tästä, Ered Lithuin ja Ephel Arnenin välistä.
Olisi viisaampaa hyökätä Adarin kimppuun idästä.
Entä Sauronin olinpaikka?
Vakoojiemme mukaan Sauron nähtiin viimeksi matkalla Mordoriin.
Hän aikonee syrjäyttää Adarin ja viedä tämän armeijan.
Jos toimimme nopeasti,
saamme ehkä lyötyä kaksi hämähäkkiä yhdellä iskulla.
Mitä sanoo pohjoisten armeijoiden komentaja?
Galadriel?
Lähetetään laivoja Anduinia ylös -
hyökkäämään Mordoriin lännestä.
Hoitakaa valmistelut.
Ei tarvitse olla kotka nähdäkseen,
että ajatuksesi ovat lentäneet kauas.
Mikä mieltäsi vaivaa?
Sauron ehkä matkusti Mordoriin,
muttei välttämättä ole siellä enää.
Miksi sanot noin?
Sauron -
ei pidä itseään karun autiomaan,
vaan koko Keski-Maan herrana.
Hän aikoo hallita sitä paitsi valloittamalla,
myös kaikkien sen kansojen mieltä ja tahtoa ohjailemalla.
Siihen ei tarvita armeijoita -
vaan sormuksia,
eikä hän voi tehdä niitä ilman Celebrimboria.
Sauron on yksin, vailla armeijaa tai liittolaisia.
Eregionia suojaa kaksi jokea -
ja virstojen mittainen viisi kyynärää paksu kääpiökivestä tehty suojamuuri.
Ei huolta. Celebrimbor ja hänen taitojensa salat -
ovat turvassa.
Usko pois, Celebrimboria lähestyy jokin kätketty pahuus.
Sauron toteuttaa jo suunnitelmaansa.
Tiedän sen.
Mistä?
Laitettuani sormuksen sormeeni olen tuntenut -
ja aistinut -
vilauksia varjomaailmasta -
kutsumattomina unina, jotka valtaavat mieleni valveilla.
Uskotko sormusten herättäneen kykysi -
nähdä sen, mitä ei ole vielä tapahtunut?
Entä omat kykynne?
Olen nähnyt vuorten sortuvan.
Vetten kuivuvan ja mustien pilvien kerääntyvän valkoisten tornien ylle.
-Lähetä minut sitten Eregioniin. -Galadriel...
-Jos Sauron on siellä... -Et voi kohdata häntä taas.
Sanotaan, että kun Petturi voittaa jonkun luottamuksen,
hän saa kyvyn muovata tämän ajatuksia.
Huijata paitsi sydäntä ja mieltä, myös silmiä ja korvia.
Muuttaa tämän todellisuutta.
Olet kokenut sen jo kerran.
Niin.
Hän tuntee mieleni.
Ja minä hänen.
Siksi minun on kohdattava hänet.
Siksi vain minä voin lyödä hänet.
Pidit häntä kerran ystävänä.
-Halbrand ei ollut... -Sauron.
Et voi kohdata häntä yksin.
Entä jos en olisikaan yksin?
EREGION HALTIASEPPOJEN VALTAKUNTA
Ruhtinas Celebrimbor pahoittelee, ettei voi päästää sinua sisään.
Saisinko puhua hänelle suoraan?
Herrani on kiireinen.
Hän toivottaa kuitenkin onnea matkaan.
Käsketkö minun poistua?
Eregionin ruhtinas käskee.
Taidan jäädä tähän odottelemaan.
Kenties hän muuttaa mielensä.
Lähtikö hän?
Hän kieltäytyy lähtemästä, herrani.
Sen kuin kieltäytyy.
Lupasin valtiatar Galadrielille etten tapaa häntä enää.
Oliko vielä jotain?
Hän taitaa olla loukkaantunut.
Olkoon vain.
Hän lähtee pian.
Sanansaattajat Lindonista saapuvat näinä päivinä.
CARAS GAER LÄNTINEN RHÛN
Mitä valkosiivet kertovat?
Sauronin varjo hämärtyy.
Hänen sanotaan ottaneen uuden hahmon hämätäkseen vihollisiaan.
Entä istar?
Olen kuullut suolankerääjien ja mûmak-varkaiden kuiskivan.
He kuiskivat rääsyisestä vanhuksesta, joka matkaa itään kahden puolituisen kanssa.
Hän on eksyksissä ja haavoittuva.
Mutta ei kauaa.
Hänet on löydettävä ennen kuin hän valjastaa voimansa.
Ehkä sinun tuomiseesi haaskaamani veri -
olisi kannattanut käyttää hyödyllisempiin palvelijoihin.
Isäntä.
Yksi lähettämistänne jäljittäjistä palasi.
Löysitkö hänet?
Parempaa. Tiedän, miten vangita hänet.
Paranna lihamme kirous, niin tuomme sinulle istarin kahleissa.
Mikä saa sinut kuvittelemaan, että kaltaisesi kuolevainen -
kykenisi lyömään istarin,
kun mahtavimmatkaan palvelijani eivät siihen kyenneet?
Istar antautuu minulle, sillä muuten -
teurastan hänen ystävikseen kutsumansa puolituiset.
Miten olisi Doderic?
Doderic?
Ei sitten. Entä Andvais?
Ihan hyvä nimi. Minun nimeni se ei kuitenkaan ole.
Tiedetään.
Fredegar.
Etkö ymmärrä?
Ei nimeä voi antaa.
Jokaisella on se jo.
Nimi tekee meistä itsemme.
Kun sen kuulee, tuntee sydämensä hehkuvan.
Kuulet sen vielä.
Olen siitä varma.
Selvitämme, kuka olet.
Tiesinhän minä!
Kun käännymme koilliseen,
tämä etappi lyhenee puolella.
Tuonne. Tulkaa!
Välttäisin mieluummin reittiä,
jolla meiltä loppuu vesi tänään -
ja huomenna näännymme kuumuuteen.
Voin toki olla väärässäkin.
Miten olisi Doderic?
Ehdotit sitä jo.
Enpäs.
-Kylläpäs. -Kylläpäs.
Miten ruoan etsintä nyt sujui?
Löysin vain skorpionin ja kaktuksen.
Skorpioni pisti minua, kaaduin, ja...
-Siten löysin kaktuksen. -Siten löysit sen.
Etkö vain voisi taikoa jostain vettä tai jotain?
Hän pelkää menettävänsä taas hallinnan ilman gandia.
Etsitään gand. Keppejä on joka puolella.
Ei se taida toimia niin.
Vaiti.
Mitä nyt?
Tuulessa. Kuuletteko äänen?
-Kuulostaa... -Kavioilta.
He ovat yhä lähistöllä. Ratsaille!
Keitä nuo olivat?
En tiedä.
He seuraavat reittiämme.
Olisi siis viisainta löytää uusi.
Löysimme jo.
Kukaan ei poikkea polulta.
-Eikä kulje yksin. -Eikä kulje yksin.
Puutarhat ovat kuihtuneet järistyksen jälkeen.
Eivät vain puutarhat.
Kaikkialla kääpiövaltakunnissa huhutaan synkistä ennusmerkeistä.
Kirous kuulemma iski vuoreen, kun prinssi päästi haltian sisään.
Ette kai te vain arvuuttele?
-Emme. -Ei ikinä.
Hyvä, sillä huhu on kuin laululintu.
Kuulostaa täyttävältä kaukaa, mutta on läheltä vain suupala.
Eikö siis ole totta,
että jotain kamalaa tapahtuu?
Todistamme pian, ettei tapahdu.
Kuningas Durin.
Disa.
Raporttisi, Narvi.
Majesteetti.
Äskettäin heräsi tuli vuoren sisällä.
Vaikka se onkin kaukana meistä etelään,
se tuotti maanmyllerryksiä,
jotka levisivät maan luiden kautta tänne saakka -
ja romahduttivat aurinkokuilut,
ja niiden myötä mahdollisuuden viljelyyn.
Ilmeisin ratkaisu -
on lähettää kaivajat korjaamaan kuilut -
ja kaivamaan uusia. Mutta...
Yksikään tuomanne kivilaulaja ei ole löytänyt turvallista kaivureittiä.
Totta, ikävä kyllä.
Jos suostutte, me etsimme valon.
Suostun.
Yhdeksän vuosisadan ajan -
kivilaulajat ovat pitäneet yllä pyhää yhteyttämme tähän kiveen.
Kaikkien niiden vuosien aikana -
he eivät ole kertaakaan lakanneet auttamasta meitä.
Mutta nyt, syystä tai toisesta,
side on katkennut.
Pimeyden käsi on sulkeutunut Khazad-dûmin ympärille.
Kaiva varovasti, kaivumestari.
Disa.
Onko sinulla hetki?
Pitääkö minun todella kysyä?
Lapsenlapsesi voivat hyvin.
Kaipaavat partasi nykimistä, mutta...
Älä tee tästä enää vaikeampaa.
Hassua. Sanon hänelle samaa.
Kai Durin tietää, että puhuin suutuspäissäni!
Jos tuo oli anteeksipyyntö, esitä se miehelleni.
Miksi minun pitäisi tehdä se?
Hän loukkasi minua!
Hän on...
Itsepäinen kuin juurtunut palsternakka?
Sekin on teille yhteinen piirre.
Se, mitä kutsut itsepäisyydeksi,
on joillekin kääpiöille vahvuutta.
Pitääkin olla vahva kantaakseen noin raskasta kaunaa.
Tukahduttaakseen haavoittuneen sydämensä niin, että se tuskin edes lyö.
Niin pitää.
Pitää todellakin olla.
Ei ihme, ettemme kuule vuorta.
Sen kuningas on kuuro poikansa surulle.
Säästä kielesi kirvestä!
Haluatko osoittaa todellista vahvuutta?
Kutsu poikasi luoksesi.
Hän tulee kyllä.
Mutta jos se hänestä on kiinni, Zirakzigilin huiput sulavat -
ennen kuin vihanpitonne loppuu.
Ei vieläkään aurinkoa.
Taas umpikuja.
Saamme tehdä töitä koko yön. No niin.
Sinulle kehittyy rakkoja. Älä häpeä. Minullakin on ollut niitä.
-Onko? -On. Viisivuotiaana.
Palatsikädet.
Kiillottaneet vain jalokiviä.
Ei hätää, prinssi. Enää 13 tuntia.
Niin. Olemme tässä pulassa hänen takiaan.
Ja hänen isänsä.
Jos vielä kosket minuun sormellakaan, puren sen irti rystysestä.
Mitä kaivokseen kuuluu?
Ei juuri mitään.
Missä pikkuiset ovat?
Ei kuulemma taaskaan ollut nälkä.
No, sen ymmärtää.
Tämä ruisleipä maistuu vanhalta.
Se on vanhaa leipää.
Ostetaan tuoretta viljaa maanpinnalta.
Mainio ajatus!
Mutta kuka Hämypuron laaksossa saa suostuteltua isäsi?
-Älä aloita. -Anna, kun mietin...
Sanoin "älä".
Laskeudu vuorenhuipultasi ja pyydä anteeksi!
-Saat vatsani kipristelemään. -Kuuntele vatsaasi!
Minä kuuntelen!
Sen mukaan olen edelleen oikeassa.
Jollei hän olisi heittänyt Elrondia ulos,
meillä olisi ruokaa 500 vuodeksi!
Luuletko, että kyse on ruoasta?
Emme kuule enää vuoria.
Minua pelottaa, Durin.
Minua pelottaa.
Tule tänne, Disa.
Olemme kääpiöitä.
Me löydämme ratkaisun.
Kuten aina ennenkin.
Miten?
Celebrimbor ei ole vastannut kirjeisiimme.
Pelkään Sauronin olevan Eregionissa.
Korkea kuningas suostui lähettämään seurueeni -
varmistamaan kaupungin turvallisuuden.
Pyydän sinua mukaamme.
Kuten mielelläsi muistutat,
olen vain poliitikko.
Siksi kuningas luottaa sinuun.
Hän uskoo lujuuteesi.
Koira on luja ja seuraa nopeammin remmissä.
Hän vaatii sinut mukaan.
Miksi?
-Tiedät kyllä. -Tiedätkö sinä?
Korkea kuningas uskoo, että jos kohtaan Vihollisen yksin,
saatan tulla harhautetuksi.
Miksi hän sitä pelkäisi?
Älä viitsi.
Olet uhmannut kuningasta ennenkin.
Mikset myös nyt?
Koska hän on oikeassa.
Sauron käytti minua.
Hän soitti minua kuin harppua valitsemansa sävelmän tahtiin.
Valitsit itse sen sävelmän.
Sauron katsoi sisääsi,
näppäili sielusi laulua nuotti nuotilta esittäen -
olevansa se, mitä tarvitsit.
Voittoon auttava kadonnut kuningas.
Annoit hänelle kaiken ja vielä kiitit häntä.
Nyt hän teki saman Gil-galadille -
ja kaikille Lindonissa.
Siksi tarvitsemme sinua suunnistamaan sokkelon läpi.
Ei siinä voi suunnistaa.
Sokkelo on hänen.
Jos pysyt sen sisällä, olet jo hävinnyt.
-Hän ehkä haluaa sinut Eregioniin... -Elrond.
En voi päästää häntä taas sisään.
En voi.
Hän ei koskaan lähtenytkään.
Käyttämällä sormuksia -
olette kaikki ryhtyneet hänen kumppaneikseen.
Minä en suostu siihen.
Lupasit kerran,
että jos peloistani "yksikin sana" on totta,
et lepäisi, ennen kuin asia on korjattu.
Jos ystävyytemme merkitsee jotain,
lähde täältä.
Etkö halua elää kauneudessa?
En voi luottaa sormuksiin, mestari Círdan.
Millainen kauneus syntyy osittain pahasta?
Se on silti kaunista.
Ei minusta.
Heittäisitkö Rúmilin runot liekkeihin,
koska hän oli juoppo?
Oliko Rúmil juoppo?
Älä edes kysy Daeronista.
Hän oli sietämätön.
Mutta hänen äänensä -
pystyi saamaan itse auringon vuodattamaan tulikyyneleitä.
Arvostele töitä -
ja jätä tekijöiden arvostelu -
tuomarille, joka näkee kaiken.
Se tuntuu mahdottomalta.
Sitä sanotaan nöyryydeksi,
ja se on useimmille vaikeaa.
Mutta se on näkemisen aidoin muoto.
Kunpa voisin olla yhtä rauhallinen.
Kyllä sinä voit.
Emme vielä kunnolla ymmärrä sormuksia,
mutta katso, millainen valta niillä on kaikkeen elävään.
Sauronin käsissä ne voisivat saada aikaan uskomattoman suurta pahaa -
ja hallita kaikkien mieltä ja tahtoa.
Siksi niiden on pysyttävä haltioiden käsissä.
On viisasta pelätä tätä mahtia, Elrond,
mutta älä anna pelon sokaista sinua siltä, että sitä voidaan käyttää hyvään.
Sormukset eivät ole vihollisen,
vaan luotetuimpien ystäviesi käsissä.
Jos pelkäät heidän eksyneen, älä hylkää heitä,
vaan avaa silmäsi ja opasta heitä,
ennen kuin pimeys leviää Keski-Maan ylle -
ja sokaisee meidät kaikki.
Sinun pitää levätä.
Ei suinkaan. Minä...
Herää!
Mitä oikein teet? Tule takaisin!
Näin sen. Tiedän nähneeni.
Hän ei hengitä, Unikko!
Tuolla! Näen sen, Nori!
Minkä?
Veden.
Miten joku, joka on ollut niin pitkään syömättä,
voi painaa näin paljon?
Nopsasti nyt!
Ole kiltti.
Pidä kiirettä!
Vauhtia!
Onnistuin.
No niin.
Virkoa nyt.
Tulet kyllä kuntoon.
Puskevat pukit, sinä elät.
Luulin jo, että menetimme sinut.
Me emme menetä toisiamme.
Itkisin, mutta silmäni ovat kuivat.
Mitä nyt?
Luuletko, että...
Tämä muistuttaa sauvaa, jonka näin unessa.
Nori.
Olimme vain juomassa.
Mitä oikein teet?
Matalaksi!
Pysäytä tämä!
Miksei hän pysäytä tätä?
Hän ei pysty!
Auta meitä!
Nori!
Tulossa ollaan!
Pitäkää kiinni!
Nori!
Se on poissa.
Onko?
Kutsun sitä ithildiniksi.
Se on tehty viimeisestä mithrilistämme.
Muualla kuin kuunvalossa se on lähes näkymätön.
Niin on.
Täysin näkymätön.
Onko vieraamme yhä...
Yö on kylmä, herrani.
Vienkö hänelle saalin?
Olitpa täällä mistä syystä tahansa,
jollet poistu vapaaehtoisesti, poistatan sinut pakolla.
Minun ei pidä tavata sinua.
Hän arvasi tuon.
Galadrielko? Oletko puhunut hänen kanssaan?
Etkö itse ole?
En.
En hänen lähdettyään Lindoniin.
Etkö siis tiedä, mitä on tapahtunut?
Et tiedä sormuksista.
Mitä sormuksista?
Toimivatko ne?
Kysy Galadrielilta.
Hän ei ole täällä.
Sinä olet.
Entä korkea kuningas?
Hän varmasti lähettäisi sanan...
Ymmärrän.
Maailman vanhin tarina.
Oikeat tekijät työskentelevät sormet verillä,
ylemmät tulevat ja ottavat sen, mistä eniten hyötyvät,
ja unohtavat meidät.
Ihailtavaa kärsivällisyyttä.
Minne menet?
Turha jäädä, kun minua ei kaivata.
Odota.
Halbrand. Kerro minulle.
Toimivatko sormukset?
Ne tekivät ihmeitä.
Haltiat siis...
Niin.
Entä Lindon?
Kyllä.
-Itketkö sinä? -En.
Minä riemuitsen.
Sinulla ei ole harmainta aavistustakaan,
miltä tämä tuntuu.
Onnistua kaikkien vuosisatojen jälkeen -
vihdoinkin luomaan jotain.
Korkkaan ensimmäisen ajan viinin.
Olen säästellyt sitä.
Celebrimbor.
Oletko ystäväni?
Tietenkin.
Kuinka niin?
Koska puolitotuudet eivät sovi -
näin läheistä yhteistyötä tehneille.
Silti on paljon, mitä et tiedä.
Mitä haluan kertoa.
Mutta...
Sinä pelkäät.
En pysty salaamaan sinulta mitään.
No...
Älä pelkää.
Otan sanomasi vastaan avoimin mielin.
En tullut juhlimaan haltiasormuksia,
vaan pyytämään, että tekisit sormukset ihmisille.
Ihmisillekö?
Pelastit haltiat.
Se on eri asia.
Ihminen on ahne.
Turmeltumisen riski on paljon suurempi.
Vaikka suostuisinkin,
en saisi kääpiöiltä mithriliä.
Kääpiöillä on oma ongelmansa.
Mistä oikein puhut, Halbrand?
Nimeni ei ole Halbrand.
Mitä?
Galadriel ajoi minut pois kuultuaan totuuden.
En halua kanssasi käyvän samoin.
Oletan siis, että et ole kuningas.
En niin. En ole kuningas.
Enkä etelämaalainen.
En edes kuolevainen.
Mikä sitten olet?
Maailmassa on vielä pahaakin suurempia voimia, Celebrimbor,
ja joskus ne lähettävät apua -
lähettilään hahmossa.
Sanansaattajan, joka on lähetetty tuomaan opastusta viisaiden korviin.
Millaista opastusta?
Mordorin nousu oli vasta alkua.
Keski-Maa keikkuu parhaillaan kuilun reunalla.
Pian kaikki valtakunnat sortuvat.
Eivät vain haltioiden, vaan myös kääpiöiden ja ihmisten.
Pimeys vahvistuu,
ja mahtisormukset ovat viimeinen toivomme palauttaa valo.
Meillä on tehtävää.
Pitäisikö minun uskoa,
että olet valarin sanansaattaja...
Halbrand?
Halbrand!
Olen vaeltanut läpi kaukomaiden pölyn ja aavikoiden -
löytääkseni taiteilijan, jolla on taito pelastaa koko Keski-Maa.
Myrsky lähestyy, Celebrimbor.
Voin antaa tietoa, jota muilla ei ole.
Voin vapauttaa suurimmat kykysi.
Ja kun työmme on tehty,
sinua ei enää väheksytä pelkkänä Fëanorin seuraajana,
vaan sinua kunnioitetaan ikuisesti -
Sormusten herrana.
Ei minua tarvitse kumartaa.
Olen nähnyt todellisen hahmosi.
Nouse.
Työmme alkaa nyt.
Millä nimellä kutsun sinua?
Olen kumppanisi.
En enempää enkä vähempää.
Lahjojen antaja.
Annatar.
Lahjojen herra.
Kutsuit minua.
Saat uuden käskyn, komentaja.
Lähdet heti aamusta Eregioniin viiden urheimman haltiamme kanssa.
Minä...
Kiitos, että harkitsitte asiaa uudelleen.
Ei sinun minua pidä kiittää.
Elrond.
Olen kiitollinen, että päätit liittyä joukkooni.
Olet ymmärtänyt väärin, Galadriel.
Elrondin ei ole määrä liittyä joukkoonne -
vaan johtaa sitä.
Mitä nyt? Onko se Elrondilta?
Tämä on jonkinlainen kutsu -
ruhtinas Celebrimborilta.
Hän pyytää kääpiöitä tulemaan Eregioniin.
Tekstitys: Mikko Alapuro
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen