AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
A hegy olyan, akár egy ember.
Ha ügyesen énekelsz, viszonozza a tőled hallott dalt,
megmutatja, hol bányásszunk, hol ássunk...
és hol ne piszkáljuk inkább a hegyet.
Atyám!
Több van, mint gondoltuk volna.
-Durin király, annyi... -Hallgass!
Vigyétek a tündét!
Elrondot ugyanúgy a fivéremnek tekintem,
mintha az anyám méhének tüzében edződött volna.
Hogy merészeled?
Megidézed anyád emlékét,
ezzel támasztva alá, hogy jogosan árultad el a néped?
Inkább te árultad el a néped!
Szégyent hoztál arra a koronára!
Hagyd ott!
Már nem a tiéd.
A homályból jöttetek.
Takarodjatok vissza a homályba!
Most is ugyanazt álmodtad, igaz?
Az álomban látok valami botot.
A csillagok alatt.
Úgy tűnik, követnek minket.
Átlapoztam Sadok könyvét.
Szerintem segít tájékozódni.
Ez volna Rhûn vidéke.
Miért nézel így?
Mintha már jártál volna itt.
Álmomban jártam.
Áruld el a neved!
Sokféleképpen hívtak.
Hol van Halbrand?
Elment. És kétlem, hogy visszatér.
De ha mégis, egyikünk sem állhat szóba vele.
Elrond arról tájékoztatott, hogy a társad nem az, akinek mondta magát.
Nem az, akinek hittem.
Ő Sauron.
Adjátok ezt személyesen Celebrimbor uram kezébe!
Muszáj értesíteni, hogy Halbrand nem más, mint Sauron.
Bocsáss meg, nagyuram, de az imént érkezett egy küldönc.
Bebocsássuk őt?
Vakondfarokpörkölt...
Várj!
-Túl drága. -Mi?
Nem kell nyomorognunk.
Azt mondtad, húzzuk szorosabbra a bugyelláris száját.
Vagy akkor talán nem kell, ha a hasadról van szó?
Egy herceg vett el.
És most egy számkivetettel élsz.
Azzal a törppel élek, akit szeretek.
És nem cserélném el a szívét egy egész halomnyi tűzopálért sem.
Jól jönne egy pár tűzopál.
Igen. Az biztos.
Próbáltál beszélni atyáddal...
Disa, tudhatod, hogy többé látni sem akar.
Nem ezt kérdeztem.
Miért én kérjek tőle audienciát?
Ő tagadott ki engem!
Hajthatatlan, akár egy kőszán.
Előbb kopik el a hegy, mint hogy ő visszakozzon.
Ezzel az erővel...
Disa!
Kapaszkodj meg!
Kapaszkodjatok meg!
Disa!
Durin!
Ne!
Jaj, ne!
A GYŰRŰK URA: A HATALOM GYŰRŰI
Nyílnak még e földön
mézédes virágok.
Drága testvérem!
Celebrimbor uram!
Nem szóltál, hogy megérkeztél.
Mi hírt hozol?
Váratlan látogatóm érkezett.
Hát máris visszatért?
Galadriel!
Nem te vetetted el e magokat?
Három Gyűrű ragyogjon a tünde-királyok kezén
Hét a nemes törpök jussa, kiknek háza cifra kő.
Kilencet halandó ember ujján csillantson a fény.
Észak felől kellene támadnunk.
Itt nyomulnánk be. Az Ered Lithui és az Ephel Arnen között.
Bölcsebb volna kelet felől Adarra rontanunk.
Mit tudunk Sauron hollétéről?
A kémeink legutóbb akkor látták őt, amikor Mordor határánál járt.
Úgy véljük, Adar helyébe akar lépni, hogy átvegye a seregét.
Ha gyorsan cselekszünk,
akkor egy lépéssel két pókot is eltaposhatunk.
És mit mond az északi seregek parancsnoka?
Galadriel!
Küldjünk fel hajókat az Anduinon!
Nyugatról támadjunk Mordorra.
Készüljenek a seregek!
Nem kell hozzá sasszem,
hogy lássam, a gondolataid messze szálltak innen.
Mi zaklatott fel?
Lehet, hogy Sauron tényleg Mordorba ment.
De nem vehetjük biztosra, hogy ott is marad.
Mire célzol ezzel?
Sauron...
nem csupán egy kietlen pusztaságot szeretne uralni...
hanem egész Középföldét.
Nem csak hódítás útján akar uralkodni,
hanem úgy is, hogy kénye-kedve szerint irányítja a különféle népek akaratát.
És ehhez nem sereg kell neki.
Hanem gyűrűk.
De Celebrimbor nélkül nem tudja őket elkészíteni.
Sauron egyedül van. Nincsen serege, se szövetségese.
Eregiont két folyó védi.
No meg a hosszú, törp rakta, három méter vastag kőfalak.
Úgyhogy ne aggódj, Celebrimbort és a mestersége titkait
nem érheti baj.
Higgy nekem, egy álruhás gonosz megkörnyékezte Celebrimbort.
Sauron elkezdte megvalósítani a tervét.
Tudom.
Honnan?
Mióta az ujjamon van ez a Gyűrű, többször éreztem...
érezni véltem...
a láthatatlan világ apró jeleit...
midőn kéretlen álmok módjára furakodtak be éber elmémbe.
Úgy véled, hogy a Gyűrű révén
képes vagy látni azt is, ami még meg sem történt?
Te nem tapasztalsz ilyet?
Láttam hegyeket leomlani.
Folyót kiszáradni. És sötét fellegeket fehér tornyoknál gyülekezni.
-Küldj hát el Eregionba! -Galadriel...
-Ha Sauron ott van, üzenek... -Többé nem találkozhatsz Sauronnal.
Azt mondják, ha a csalárd gonosz elnyeri valakinek a bizalmát,
onnantól képes formálni a gondolatait.
Így nem csak az elméjét tudja megcsalni, hanem a szemét és a fülét is.
Megmásítja, amit valósnak hisz.
Téged egyszer már sikerült behálóznia.
Igen.
Tudja, hogyan jár az agyam.
Viszont ez kölcsönös.
Ezért kell újra találkoznunk.
Ezért tudom egyedül én megölni.
Egykor barátodnak tartottad őt.
-Halbrand nem volt a... -Sauron.
Nem találkozhatsz vele egyedül.
Mi lenne, ha nem volnék egyedül?
EREGION – A TÜNDE KOVÁCSOK BIRODALMA
Celebrimbor uram sajnálattal tájékoztat, hogy nem nyerhetsz bebocsátást.
Nem tudnék személyesen vele beszélni?
Most sok a dolga.
De azt üzeni, járj szerencsével az utadon.
Arra kérsz, hogy menjek el?
Eregion ura kér erre.
Talán mégis itt maradnék.
Hátha meggondolja magát.
Elment?
Nem hajlandó elmenni, uram.
Akkor az az ő baja.
Megígértem Galadriel úrnőnek, mielőtt elment, hogy nem állok szóba vele.
Van még valami?
Úgy vélem, megsebesült, uram.
Nem baj.
Úgyis továbbáll.
Bármikor érkezhetnek a küldöncök, akik hírt hoznak Lindonból.
CARAS GAER – NYUGAT-RHÛN
Mit súgnak a fehér szárnyak?
Sauron árnyéka egyre duzzad.
Állítólag új alakot öltött, hogy megtévessze az ellenségeit.
És az istár?
Azt rebesgetik a sórablók és a mûmakil tolvajok körében...
hogy egy rongyokban járó öregember kelet felé tart két félszerzettel.
Csak tévelyeg. Nagyon gyenge.
De nem sokáig lesz az.
Találjuk meg, mielőtt megtanulja használni a képességeit!
Lehet, hogy a vért, amelyet azért ontottam, hogy idehozzalak,
bölcsebb lett volna hasznosabb célokra fordítani.
Mesterem!
Az egyik nyomolvasód épp most tért vissza.
Megtaláltad?
Nem egyszerűen megtaláltam. Tudom, hogyan kapjuk el.
Vedd le a rontást a testünkről, és láncra verve hozom el neked az istárt.
Mégis miből gondolod, hogy egy magadfajta halandó
legyőzhet egy istárt,
amikor még a legerősebb tanítványaim is elbuktak?
Az istár biztos megadja magát, mert ha nem teszi,
felkoncolom a félszerzeteket, akiket a barátainak nevez.
És mit szólnál a Doderickhez?
Doderick?
Rendben. Kender?
Az szép név. De biztos, hogy engem nem így hívnak.
Tudom már!
Fredagard.
Hát nem érted?
A nevet nem csak úgy adják.
Az már a miénk.
Az énünk része.
Amikor valaki kimondja, a szívünk elkezd repesni.
Egyszer majd meghallod.
Ez egész biztos.
Kiderítjük, hogy ki vagy.
Tudtam én!
Ha északkelet felé fordulunk,
az útnak egy jó részét levághatjuk.
Arra! Gyertek!
Szívem szerint én nem mennék arra,
ahol az első napon elfogyna a vizünk,
majd hőgutát kapnánk.
De lehet, hogy nincs igazam.
Mit szólnál a Doderickhez?
A Dodericket már mondtad.
Nem is igaz.
-De igen. -De igen.
Ezúttal mit talált a gyűjtögető?
Nem sokat, csak egy skorpiót és egy csökött kaktuszt.
A skorpió megszúrt, hanyatt estem, és, hát...
-Így találtam a kaktuszt. -Így találtad a kaktuszt.
Nem tudnál, nem is tudom, idevarázsolni nekünk egy kis vizet?
Fél, hogy nem tudja uralni. Pálca nélkül.
Keresünk neki. Hever errefelé egy csomó gally.
Ez nem így megy, Poppi.
Csendet!
Mi az?
A szélben. Halljátok?
-Úgy hangzik, mint a... -Lódobogás.
A közelben vannak. Nyeregbe!
Kik voltak ezek?
Nem tudom.
A nyomainkat követték.
Vagyis le kéne térnünk az útról.
Már letértünk.
Az útról le ne térj!
-Sohasem egyedül jársz. -Sohasem egyedül jársz.
Az összes növényünk elfonnyadt a földrengés óta.
És nem csak a növényeink.
Minden egyes törpbirodalomban sötét előjelekről pletykálnak.
Azt mondják, átok szállt a hegyre, amikor a herceg beengedte a tündét.
De ti ugye nem ültetek fel ezeknek a mendemondáknak?
-Dehogy! -Távol álljon tőlünk!
A pletyka olyan, akár egy énekesmadár.
Távolról zsíros falatnak ígérkezhet, de közelről sovány eledel.
Akkor hát nem igaz?
Hogy valami borzalmas történik?
Mindjárt be is bizonyítjuk, hogy nem igaz.
-Durin király! -Durin király!
Disa!
Narvi, mit tudtál meg?
Felség!
Nem is olyan rég felébredt egy tűzhegy.
És habár igaz, hogy messze délre fekszik,
belerázkódott a talaj, és ez a rázkódás
a föld csontjain át egészen idáig terjedt.
Odalettek a naptárnáink.
És így a növénytermesztésünk is.
A kézenfekvő megoldás,
hogy a bányászokkal rendbe hozatjuk a tárnákat,
vagy újakat ásatunk ki, azonban...
A kődalnokok ez idáig nem találták meg, hol lehetne biztonságosan fejteni.
Sajnos igazat szól.
Ha megengeded, felség, mi majd megkeressük a fényt.
Csak tessék!
Kilenc évszázadon át...
a kődalnokokat megbonthatatlan, szent kötelék fűzte a kövekhez.
És annyi éven át egyszer sem...
egyszer sem kellett csalódnunk bennük.
De most, bármi is az oka...
a kötelék elszakadt.
A sötétség marka összezárult Khazad-dûm körül.
Ássatok óvatosan, vájármester!
Disa!
Egy szóra!
Tényleg hagyod, hogy megkérdezzem?
Hogy hogy vannak az unokáid? Jól.
Azért szívesen cibálnák a szakálladat...
Nem kéne még tovább nehezítened a helyzetet.
Nahát! Én is ugyanezt mondom neki.
Durin biztosan tudja, hogy csak mérges voltam.
Ha ez bocsánatkérés akar lenni, mondd inkább a férjemnek!
Miért nekem kellene bocsánatot kérnem?
Hiszen ő sértett meg engem!
Én mondom, a fiam...
Makacs, mint egy földbe ragadt karórépa.
Ebben is hasonlítotok egymásra.
Ami szerinted makacsság...
az más törpök szerint erő.
Nagy erő kellhet hozzá, hogy ilyen sokáig cipeld a sérelmedet.
És közben úgy elzárd a sebzett szívedet, hogy már alig tud verni.
Nagy erő kell.
Tényleg nagy erő.
Nem csoda, hogy nem halljuk a hegyet.
Ha a királyunk nem hallja a tulajdon fia jajszavát sem.
Hátrább a csákánnyal, Disa!
Igazi erőt akarsz mutatni?
Hívasd magadhoz a fiadat!
Hidd el, jönni fog!
De magától nem. Előbb olvad el a Zirakzigil csúcsán a hó,
mint hogy az ő szíve felolvadna.
Még nem jön be fény.
Ez is tévút volt.
Egész éjszaka dolgozhatunk. Odanézz!
Kikezdi a kezed? Nem szégyen az. Velem is ez volt.
-Tényleg? -Igen. Ötévesen!
Á, urasági kéz!
Eddig csak ékköveket fényesített.
Ne aggódj, herceg, már csak 13 óra.
Bizony. Ő tehet erről az egészről.
Az apjával együtt.
Ha egy ujjal is hozzám érsz, akkor tőből leharapom.
Milyen volt a bányában?
Mint máskor.
A gyerekek?
Azt mondták, nem éhesek. Már megint.
Nem is csodálom.
Ennek olyan íze van, mint a tavalyi kenyérnek.
Mert az a tavalyi kenyér.
Miért nem vettünk friss magvakat a felszínen?
Hiszen ez pompás ötlet!
És a Fekete-patakból húzzunk ki valakit, aki meggyőzi erről atyádat?
-Ne kezdd! -Lássuk csak...
Mondom, ne kezdd!
Szállj le a magas kőről, és inkább kérj bocsánatot!
-Csak fájdítod a szívemet. -Legalább a szívedre figyelsz.
Figyelek!
És még mindig azt súgja, hogy igazam volt!
Ha atyám nem penderíti ki Elrondot,
ötszáz évig nem lenne gondunk ételre!
Szerinted ez az ételről szól?
Nem halljuk a hegyek szavát.
Kezdek félni, Durin.
Kezdek félni.
Disa... Gyere ide!
Törpök vagyunk.
Meg fogjuk oldani.
Ahogy mindig.
De hogyan?
A Celebrimbornak küldött leveleinkre nem érkezik válasz.
Attól tartok, Sauron Eregionban lehet.
A Nagykirály engedélyezte, hogy egy csapattal odamenjek,
hogy Celebrimbor városa biztonságban legyen.
Kérlek, tarts velünk!
Ahogy gyakorta emlékeztetsz rá, Galadriel...
csak egy politikus vagyok.
Viszont élvezed a Nagykirály bizalmát.
Az állhatatosságod miatt.
Egy kutya is állhatatos. De könnyebb idomítani.
Nélküled engem sem küld oda.
Mégis miért?
-Tudod az okát. -Az érdekel, te tudod-e.
A Nagykirály úgy véli, hogy ha találkozom az Ellenséggel...
könnyedén megtéveszthet.
Vajon miért gondolja ezt?
Fejezd be, Elrond!
Múltkor szembeszegültél a parancsával.
Most miért nem teszed?
Mert igaza van.
Sauron kihasznált.
Hárfa voltam a kezében, és olyan dallamot játszott, amely nem volt ínyemre.
Nagyon is ínyedre volt.
A bensődbe látott.
Lejátszotta neked a lelked dallamát, hangról hangra.
Annak adta ki magát, akire szükséged volt:
az eltűnt királynak, akivel győzhetsz.
Megadtál neki mindent, és még te voltál hálás.
Most ugyanezt csinálja Gil-galaddal.
És minden más tündével.
Ezért van szükségünk rád. Mutass utat az útvesztőben!
Nem tudok benne utat mutatni.
Az útvesztő az övé.
Ha benne maradsz, akkor elvesztél.
-Talán azt akarja, hogy odamenj... -Kérlek, Elrond!
Nem férkőzhet be az elmémbe.
Nem hagyhatom.
Már beférkőzött, Galadriel.
Felhúztátok a Gyűrűket...
így mindnyájan lepaktáltatok az Ellenséggel.
Én ebből nem kérek.
Egyszer azt ígérted...
hogy ha csak egy pletyka is igaz az általam vélt veszélyről...
nem nyugszol, amíg el nem hárul.
Ha jelentett neked valamit a barátságunk...
kérlek, menj el!
Nem akarsz szép helyen élni?
Círdan mester, nem tudok megbízni a Gyűrűkben.
Lehet valami szép, ha részben gonoszból születik?
Attól még szép marad.
Számomra nem.
Bedobnád Rúmil verseit a tűzbe,
csak azért, mert részeges volt?
Rúmil részeges volt?
Daeronról inkább ne is beszéljünk!
Az a rémes alak!
De a hangjától
még maga a nap is tűzkönnyeket hullatott.
Az eredményt nézd!
És hagyd, hogy arról, aki megalkotta, más ítéljen!
Az a bíró, aki úgyis mindent lát.
Ez nekem nem megy.
Ezt hívják alázatnak.
És sokaknak nehezére esik.
Pedig így láthatsz a legtisztábban.
Bár lehetnék én is ilyen nyugodt!
Lehetsz.
Egyelőre nem értjük pontosan, hogyan működnek.
De nézd, milyen hatást fejtenek ki mindenre, ami csak él!
Sauron kezében a végtelenségig fokoznák a gonosz erejét.
Mindenkinek az elméjét uralhatná velük.
Ezért kell a tündék kezében maradniuk.
Jól teszed, hogy tartasz ettől az erőtől, Elrond.
De ne hagyd, hogy a félelem elvakítson, és ne lásd meg tőle a jót!
Ugyanis nem az Ellenségnél vannak a Gyűrűk.
Hanem a leghűbb barátaidnál.
Ha úgy érzed, eltévelyedtek, ne hagyd őket magukra!
Inkább nyisd ki a szemed, és vezesd őket!
Mielőtt a sötétség beborítja Középföldét,
és mindnyájunkat megvakít.
Pihenned kéne.
Dehogy kéne...
Térj magadhoz!
Mit csinálsz? Gyere vissza!
Láttam, tudom, hogy láttam. Hol van?
Poppi, nem lélegzik!
Igen, ott! Nori, látom!
Mit látsz?
Vizet.
Hogy lehet valaki, aki ilyen régen nem evett,
ilyen piszkosul nehéz?
Csipkedd magad!
Kérlek!
Siess, Poppi!
Gyorsan!
Hozom.
Gyerünk!
Gyorsan!
Nem lesz semmi baj.
Jóságos kecskeháj, hát élsz!
Pedig már azt hittem... elveszítünk.
Mi sose veszítjük el egymást.
Sírnék, ha nem lenne kiszáradva a szemem.
Mi az?
Ugye nem...
Kicsit hasonlít a botra, amit álmomban láttam.
Nori...
Csak ittunk egy kis vizet.
Mit csinálsz?
Nori, bukj le!
Ne! Elég!
Miért nem hagyja már abba?
Nem tudja!
Segíts!
Nori!
Jövök már!
Kapaszkodjatok!
Nori!
Ez eltűnt.
Biztos?
Ithildinnek neveztem el.
A mithril utolsó maradékából készült.
Ha nincs a holdfényen, akkor szinte láthatatlan.
Igen.
Szinte az.
A látogatónk még...
Hideg az éjszaka, nagyuram.
Vigyek neki egy sálat?
Bármi is az oka a jövetelednek...
ha nem mész el magadtól, erővel távolítunk el.
Nem is állhatnék szóba veled.
Megmondta, hogy ez lesz.
Galadriel? Beszéltél vele?
Te talán nem?
Nem én.
Mióta elment Lindonba.
Akkor nem tudod, mi történt?
Mármint a Gyűrűkkel.
Mi van velük?
Beváltak?
Ezt Galadrieltől kérdezd!
Ő nincs itt.
De te igen.
Mi van a Nagykirállyal?
Ő biztos nem mulasztaná el közölni, hogy...
Ó, értem!
Hányszor láttunk már ilyet, nem igaz?
Az igazi alkotó körömszakadtáig dolgozik...
aztán jönnek ők, elveszik, amiből hasznot húzhatnak...
és rólunk megfeledkeznek.
Csodálom a türelmedet.
Hova mész?
Minek maradjak, ha nem láttok szívesen?
Várj!
Halbrand, kérlek, áruld el!
A Gyűrűk... beváltak?
Csodát tettek.
Akkor a tündék...
Igen.
És Lindon?
Az is.
-Te most sírsz? -Nem.
Örvendezem.
Van neked bármi fogalmad arról...
hogy ez milyen érzés?
Ennyi idő után, ennyi évszázad után
végre alkottam valamit!
Felnyitok egy első kori üveget.
Egész idáig tartogattam.
Celebrimbor...
Barátok vagyunk?
Hát persze!
Miért?
Mert nincs helye féligazságoknak
olyanok között, akik ennyit dolgoztak együtt.
Mégis oly sok mindent nem tudsz!
Szeretném elmondani...
csakhogy...
Te félsz.
Látod? Előtted semmit se tudok titkolni.
Hát...
ne aggódj!
Bármit is akarsz mondani, nyitott szívvel hallgatom.
Nem azért jöttem, hogy igyunk a Gyűrűkre.
Meg akartalak kérni, hogy az embereknek is csinálj.
Az embereknek?
A tündéket megmentetted.
De ők nem emberek.
Az emberek kapzsik.
Ők sokkal jobban hajlanak a rosszra.
Ha akarnék is több gyűrűt készíteni,
a törpök nem adnának mithrilt.
A törpöknek úgyis megvan a maguk baja.
A maguk baja? Miről beszélsz, Halbrand?
Nem Halbrandnak hívnak.
Tessék?
Amikor Galadriel megtudta az igazat, eltaszított.
Nem szeretném, hogy te is eltaszíts.
Akkor... gondolom, nem is vagy király.
Nem. Nem vagyok az.
Sem pedig délföldi.
Sőt, nem vagyok halandó sem.
Hát mi vagy?
Vannak erők a világon a gonoszon túl, Celebrimbor.
És néha küldenek valakit...
egyfajta küldöttet.
Egy hírnököt, aki utat mutathat a bölcseknek.
Utat mutathat? Hogy értve?
Mordor felemelkedése csak a kezdet.
E pillanatban egész Középfölde a szakadék szélén táncol.
Hamarosan minden nép elesik.
Nem csak a tündék, a törpök is. És az emberek.
A sötétség egyre erősebb.
És csakis a Hatalom Gyűrűivel hozhatjuk vissza a fényt.
Még sok dolgunk van.
Nem várhatod, hogy elhiggyem,
hogy te vagy a valák hírnöke, aki...
Halbrand!
Bejártam távoli földek pusztáit és sivatagait...
hogy olyan mesteremberre találjak, aki a tudásával megmentheti Középföldét.
Vihar közeleg, Celebrimbor.
Olyan tudást adhatok, amilyen másnak nincs.
Előhívhatom a legjobb képességeidet.
És miután végeztünk a munkával,
a világ többé nem úgy fog rád tekinteni mint Fëanor sokadik utódjára,
hanem felnéznek rád, mert te leszel...
a Gyűrűk Ura.
Nem kell térdre ereszkedned.
De hisz láttalak valós alakodban.
Állj fel!
Most kezdődik a munkánk.
Hogy szólítsalak?
A társad vagyok.
Se több, se kevesebb.
Az ajándékok hozója.
Annatar.
Annatar!
Az Ajándékok Ura.
Hívattál.
Új parancsom van a számodra.
Hajnalhasadtával elindulsz Eregionba az öt legvitézebb tünde harcossal.
De...
Köszönöm, hogy átgondoltad!
Nem nekem kell hálálkodnod.
Elrond!
Hálás vagyok, hogy végül úgy döntöttél, velünk tartasz.
Azt hiszem, félreérted, Galadriel.
Elrond nem egyszerűen csatlakozik a csapatotokhoz.
Ő fogja vezetni.
Mi az? Elrond írt?
Ez valami meghívó.
A nagy Celebrimbortól.
Azt akarja, hogy a törpök menjenek Eregionba.
A feliratot fordította: Gáspár Bence
Kreatív supervisor Heltai Olga