AIEMMIN TAPAHTUNUTTA
-Olkaa valmiina! -Disa!
Tuli vuoren sisällä heräsi.
Maanmyllerrykset -
levisivät maan luiden kautta -
ja romahduttivat aurinkokuilut -
ja mahdollisuuden viljelyyn.
Ei, ei.
Niistä sormuksista tulee mahtavampia kuin mikään,
mitä kääpiö tai ihminen on luonut.
Niistä tulee mahtisormuksia.
Ne voivat parantaa vuorenne.
Jos tuot isällesi keinon pelastaa valtakuntansa,
hän ehkä alkaa kunnioittaa sinua taas.
Kenties jopa perit hänet.
Loukkasitko isääni?
Jos vielä solvaat kuningatarta, vammaudut itse.
Tuliko selväksi?
Valheiden kuningatar!
Kykenemätön hallitsemaan!
Kuningas lausui minulle viimeiset sanansa,
ja sanoi Mírielin kysyneen neuvoa tältä.
Tämä haltiakivi on kuningattarenne!
-Vaiti! -Palantír on minun. Tarvitsemme sitä.
Murhaaja!
Mustaa magiaa!
Pharazôn! Pharazôn!
Korkean kuninkaasi mielestä kääpiöt eivät ole mahdin arvoisia.
Hän on jopa kieltänyt takomasta uusia sormuksia.
Meillä ei ole aikaa vakuutella häntä avun ansaitsijoista.
Mitä oikein teet?
Ilmoitan hänelle sulkevani pajan.
Valehteletko kuninkaallesi?
Annan meille tilaa tehdä työmme loppuun.
En luota siihen Eregionin mahtiin.
Sanoit kerran,
että haltioiden kohtalon määräävät meitä viisaammat mielet.
Että yritys muuttaa kohtaloa ja huijata kuolemaa -
voi johtaa suurempaan katastrofiin.
Mietin,
että entä jos oletkin oikeassa?
Örkit ovat marssineet haltioiden maille.
Tuo polku.
Se johtaa kai...
Eregioniin, herrani.
Kuninkaalle on ilmoitettava, ennen kuin purjehdimme Mordoriin.
Tuolla.
Menkää Lindoniin. Yritän pidätellä niitä.
Ota se.
Ota se, Elrond.
Tähti loistaa tapaamisemme hetkellä.
Valtiatar Galadriel.
TARU SORMUSTEN HERRASTA MAHTISORMUKSET
Täällä, majesteetti.
Kuten näette, yritämme kaivaa uuden yhteyskuilun -
ylettääksemme auringonvaloon.
Toistaiseksi olemme kuitenkin vain tehneet vuoresta epävakaamman.
Onko jokin hätänä?
Ei.
Pian kaikki tulee olemaan hyvin.
Kaivakaa tästä.
Se on kantava rakenne, majesteetti.
-Jos sen purkaa... -Neuvotko minua kaivutaidossa?
Tästä meidän tulee kaivaa. Tehkää, kuten käsken.
Kirves tänne.
-Isä... -Kirves!
Narvi.
Vuoro päättyi!
Menkää koteihinne!
-Mainiota. -Se sopii.
Oliko se siinä?
Eikö teidän olisi viisainta hengähtää?
Tarvitsemme valoa emmekä ilmaa.
Älkää!
Isä, ei!
Kun seuraavan kerran käsken kaivaa,
te kaivatte.
Tästä.
Valmiina. Kaivakaa.
Sääli ylhäällä asustavia.
Auringon orjia.
Kahlittuna ikuiseen heräämisen ja unen rytmiin.
Khazad-dûmissa olemme vapaita sen hirmuvallasta.
Täällä me tuomme auringon luoksemme.
Vihdoinkin uusi päivä sarastaa -
vuorellamme!
Khazad...
Dûm!
Haltiat ja kääpiöt yhteistyössä.
Sitä pidettiin mahdottomana.
Yhteistyömme on saanut aikaan tämän ihmeen.
Tänään ryhdymme tavoittelemaan uutta unelmaa -
hakata ystävyytemme kiveen.
Narvi?
Narvin suuri hetki.
Katsokaa -
Durinin ovia.
Vuoremme uusi länsiportti.
Mahdoton murtaa, näkyy vain kuunvalossa,
ja tunnussanan tietävät ainoastaan ystävät.
Huomio, sepät.
Pitäkää Narvia tarkasti silmällä.
Ei vain koska hän on mestaritaiteilija.
Katkeraa kyllä.
Hän on myös kuuluisa varas. Älkää hukatko koruja.
Mitäköhän hänen omista taskuistaan löytyy?
Kestävälle ystävyydelle -
haltioiden ja kääpiöiden välillä.
Olemme kiitollisia vieraanvaraisuudestanne.
Olivatko huomautukseni liikaa?
Kehotin olemaan lyhytsanainen.
En muista sellaista.
Et aina kuuntele,
kun olet saanut jonkun idean päähäsi.
Olisi pitänyt puhua pidempään.
Mainita sinun osuutesi.
Suo anteeksi.
On vaikeaa olla juhlatuulella,
kun Mordorin nousun uhrit kärsivät yhä.
Sormuksia ihmisille, vai?
En puhunut sormuksista.
Taidat pelata jonkinlaista peliä.
Istutat toisten mieliin ajatuksia ja vakuutat heidät siitä,
että ne ovat heidän omiaan.
Luulin, että olemme yhtä mieltä.
Onko mielesi muuttunut?
Tämä on kääpiöiden ilta. Tule. Puhutaan ihmisistä huomenna.
Haluaisin puhua heistä nyt.
Ihmisten kurjuus on pitkälti itse aiheutettua,
ja olen kuullut, että Etelämaiden ihmiset -
auttoivat Adaria valloituksessa.
Vain jotkut.
Monet muut ovat jo saaneet uuden kodin -
omalta kansaltaan Númenorista.
Oletko koskaan käynyt Númenorissa?
En.
Se on upea paikka,
mutta murtunut.
Keikkuu jatkuvasti menestyksen ja tuhon välillä.
Pelkään Númenoria -
enemmän kuin muita maita.
Toiveeni on, että sormuksemme vakauttaisivat sen.
Ihmisille ei voi antaa sormuksia.
Turmeltumisen riski on liian suuri.
Loisimme ratkaistujen ongelmien tilalle -
vain paljon suurempia.
Niin.
Olet oikeassa.
Tietenkin. Ihmiset voivat olla hyvin hauraita.
Mutta kun pimeys laskeutuu,
on aina joitain sellaisia, jotka astuvat esiin ja loistavat.
Eärendil, Tuor,
Beren, Barahirin poika.
Mitä oikein ehdotat?
Etsimme luotettavia ihmisiä.
Viisaimmat, jaloimmat ja sydämeltään puhtaimmat.
Etsimme Númenorista Rhûniin yhdeksästä kuolevaisten valtakunnasta -
yhtä monta sormuksenkantajaa.
Yhdeksän?
Kolmen täydellisyys.
Kolminkertaisena.
Kolmannella kerralla taomme yhdeksän sormusta.
Olemme saavuttaneet suuria asioita, ystäväni.
Älkäämme ottako epäonnistumisen riskiä -
kurkottamalla liian kauas.
Valitan. Vastaukseni on ei.
Mahtisormukset ovat valmiit.
Tietenkin.
Älä turhaan pyydä anteeksi. Hyvä on.
Teen Yhdeksän sormusta itse.
Oletko koskaan nähnyt sitä? Läntisten mertemme tuolla puolen.
Eressëan valkoinen torni.
Portti Kuolemattomille maille.
En ole.
Vain tarkin silmä näkee sen,
ja vain Meneltarman huipulta.
Haltiat panivat sen sinne tarkoituksella,
jotta jokainen auringonlasku muistuttaisi, että meidän päivämme päättyvät,
mutta heidän eivät.
Että vaikka kiipeäisimme kuinka korkealle,
joitain asioita emme koskaan saa käsiimme.
Valtikka on kädessäsi, isä.
Eikö se riitä?
Uskoin koko ikäni sen riittävän.
Valtikka on se, minkä siitä itse tekee.
Ihmisten aika on koittanut, isä. Tartutaan siihen.
Rakennetaan se Númenor, jonka olet aina mielessäsi nähnyt.
Kauan sitten, kun olit hänen povellaan,
äitisi ennusti, että kokisit ikävän kohtalon.
Äitinikö?
Mitä hän sanoi?
Tee minuun vaikutus tehtävässä, jonka aion antaa sinulle,
niin kerron.
Jos epäonnistut, minun täytyy keksiä sinulle käyttöä muualla.
Pharazôn! Pharazôn!
Kuuntele heitä.
On muunkinlaisia ääniä.
Valandilin mukaan vanhassa kaupungissa -
kaikuvat rukoukset sinun puolestasi.
Heidän kuningattarensa.
Meidän kuningattaremme.
Käske meitä, niin korjaamme asiat.
-Merikaarti on uskollinen. -Elendil...
-Yhdessä voimme taistella. -Elendil.
Sinä avasit sydämeni jälleen Uskollisten tavoille.
Vannoimme palvelevamme.
Nytkö olet hiljaa,
kun sudet vaanivat kehdon ympärillä?
Mitä oikein näit palantírissa?
Näin itseni.
Eksyneenä.
Ratsastamassa kaupungista...
En tiedä, minne.
Et siis nähnyt sitä.
-Mitä? -Ehkä se on muuttunut.
Mitä tarkoitat?
Jotkut taistelut voi voittaa sotimatta.
Joskus rauhallisena pysyminen on voitoista suurin,
kaikista suurin uskon ilmaus.
En ymmärrä.
Vuosikausien ajan palantír -
on näyttänyt minulle vain saaremme tuhon.
Mutta kun kosketit sitä, näky katosi.
Avautui uusi tie.
Pharazônin kuninkuus on osa sitä tietä.
Kuten sinäkin.
Pyysit minulta käskyä.
Nyt se on annettu.
Vaikka sinua painostettaisiin ja sinulta yritettäisiin viedä kaikki,
et saa asettaa vaaraan Númenorin uutta kohtaloa.
Sinun on pysyttävä tyynenä myrskyn silmässä.
Palaa aluksellesi, kapteeni.
-Luovutko vapaaehtoisesti? -Kyllä.
Et enää kuulu Merikaartiin. Seuraava.
Asettukaa jonoon.
Luutnantti.
Mitä tämä merkitsee?
Sijaiskuningattarelle uskollisina pidetyiltä on viety sotilasarvo.
Kenen käskystä?
Minun.
Olisin halunnut kertoa aiemmin.
Ruhtinas Belzagar halusi syyttää teitä maanpetoksesta.
Sinä taas sait ylennyksen syöksemällä kuningattaren vallasta.
Kehtaatkin pitää suruani kunnianhimona.
Veljeni kuoli, koska Míriel vilkaisi haltiakiveen.
Pilkkaat pyhää asiaa.
Pilkkaan järjettömyyttä.
Ar-Pharazôn on kuninkaasi.
Hyväksy se, isä. Pyydän.
Kuljet vaarallista tietä.
Oma tiesi on tehty merivedestä.
Muista pitää jalat allasi. Pohjaan on pitkä matka.
Kapteeni poistuu!
Hän ei ole enää kapteeni.
Hän on oikeassa.
En olekaan.
Kapteeni.
-Kiitos. -Valar suojelkoot teitä.
Riittää.
-Kiitos, kapteeni. -Kiitos.
-Valar suojelkoot teitä. -Kiitos.
-Siunausta. -Kiitos.
Kiitos, kapteeni.
Riittää jo.
-Kiitos, kapteeni. -Kiitos, kapteeni.
Tiedätte, mitä tästä seuraa. Vaiti!
-Kiitos, kapteeni. -Siunausta, kapteeni.
-Kapteeni Elendil. -Valarin siunausta.
Valandil.
Ehkä voin poistaa nimesi listalta.
Puhun kuninkaalle.
Tekisitkö sen?
Olet vanhimpia ystäviäni.
Olet tehnyt kyllin selväksi, ketkä ovat ystäviäsi.
Kunnioitettu korkea kuningas.
Kirjoitan ilmaistakseni suuren riemuni -
kuultuani, että sormukset toimivat Lindonissa.
Käskynne mukaisesti ahjo on himmennyt ja työpaja tyhjä.
Kaupungin on vallannut rauha, ja näen edessä valoisampia päiviä.
Toivottavasti pääsette pian käymään.
Siihen saakka, kuten tähänkin asti,
olen uskollinen palvelijanne. Ruhtinas Celebrimbor.
Laivastomme on valmis lähtöön. Mitä vielä odotamme?
Eregionissa on kaikki hyvin.
Kirje todistaa Galadrielin erehtyneen.
Meidän empiessämme Adarin armeija vahvistuu koko ajan.
Jos aiomme hyökätä, on lähdettävä nyt.
Vihollisemme on Mordorissa.
Oletteko valmis vaarantamaan Keski-Maan tulevaisuuden -
sormuksen neuvon perusteella?
-Sinä halusit tätä. -Tiedän.
-Alusta lähtien. -Niin. Tiedän.
Vuoren kuuleminen on kuitenkin lahja Aulëlta,
jota hiotaan ja jalostetaan koko elinikä.
Tämä...
Tämä tuntuu huijaamiselta.
Hän on Durin kolmas.
Eiköhän vallan käyttäminen ole hänelle tuttua.
Sellainen mahti koettelisi hyveellisintäkin kääpiötä.
Toivottavasti isäsi ei hairahdu.
Se on täydellinen.
Se maksaa kaksisataa.
Kaksisataa yhdestä murikastako?
Se on virityskristalli.
Olkoon vaikka vaunut hevosineen. En maksa niin paljon.
Syy on kuninkaan uuden lain.
Jokaista lanttia kohden menee toinen kruunulle.
Sormusvero, kuulemma.
Sormusveroko?
Pikku tyttärellämme on syntymäpäivä ensi viikolla.
Antakaa hänelle alennusta. Maksamme satasen.
-Satasenko? -Niin.
Miltä kuulostaa?
Kuulostaa ryöväykseltä.
Sataviisikymmentä?
-Varo. -Kautta Aulën parran.
-Katso eteesi. -Se vierii.
Taisit potkaista sitä.
Anteeksi, että olin tiellänne.
Sain sen, sain sen. Enpäs saanutkaan.
No niin.
Missä olet, senkin pikku...
Mitä?
Mitä tämä on?
Siellähän sinä olet.
Seitsemän kääpiövaltakunnan lähettiläät,
olen kutsunut teidät tänne, koska Keski-Maa muuttuu.
Se venyttelee jäseniään.
Sen luut rutisevat.
Jokin pimeä voima uhkaa meidän kaikkien valtakuntia.
Aulë kuitenkin hymyili heimolleni, ja selviydyimme koettelemuksesta.
Pian selviytyvät myös teidän heimonne.
Yhdessä aloitamme kansamme uuden aikakauden -
apunamme mahti, joka muuttaa kaiken.
Seitsemän sormusta.
Seitsemän ruhtinasta.
Jokainen pitää sisällään suuren mahdin.
Mahdin hallita maata.
Hallita kiveä.
Muokata kaikkien kääpiöiden kohtaloita pysyvästi.
Sormukset eivät ole teille, vaan valtiaillenne.
Kertokaa heille, että valtakuntanne voivat saada osansa tästä rikkaudesta.
Sillä on kuitenkin hintansa.
Khazad-dûm ei enää koskaan kärsi puutetta.
Suoraan alapuolellamme on kultaa.
Meidän tulisi kaivaa syvemmälle.
Kuka nämä rajoitukset oikein määräsi?
Te itse, vuosikymmeniä sitten.
Kumoa ne.
Kumoa? Mutta...
Kumoa ne, kaivumestari, tai etsin...
-Missä se on? -Riisuitte sen.
Missä se on? Mitä teit sille?
Se on tuossa. Te riisuitte sen, majesteetti.
Sanoitte kätenne tuntuvan raskaalta.
Niin. Siltä se tuntui.
Alkakaa kaivaa merkitsemistäni kohdista.
Käskystä.
Seis!
Kaivosten alla on jotain.
Disa kuuli sen itse.
Nimetön pahuus, muinainen ja mahtava.
Teidän ei pidä kaivaa.
Sait käskysi, kaivumestari.
Minä pyydän, Narvi.
Sait käskysi, kaivumestari.
Kivilaulajat puhuvat vuoren kuulemisesta.
-Mitä? -Tämän sormuksen avulla minä näen sen.
Joka kuilun, joka malmisuonen, joka jalokiven.
Tuhansien vuosien aikana -
olemme ottaneet vain pisaran sen rikkauksien valtamerestä.
Disa on väärässä.
Mitään vaaraa ei ole.
-Herrani. -Mitä nyt?
En tiedä.
Kävikö mitään?
Valehtelevatko silmäni?
Eivät.
Valoimme uutta mallia sormukselle.
Mirdania yritti muuttaa sen kokoa, kun...
Missä hän on?
-Varokaa! -Mestari!
Kauemmas!
Pysähdy.
Hengitä.
Mitä tapahtui?
Olin tällaisessa paikassa,
mutta minua ympäröivät usva ja pimeys,
ja näin...
Ensin luulin sitä ahjon liekiksi.
Mutta erehdyin.
Mikä se oli?
Se oli pitkä,
ja sen iho oli tehty liekeistä.
Se tuli minua kohti henkäillen ja kalmalta löyhkäten,
ja näin...
Näin sen silmät.
Säälimättömät ja ikiaikaiset.
Se on kai ollut täällä.
Se on ollut keskuudessamme koko ajan!
Olet nyt meidän kanssamme.
Ei tarvitse pelätä.
Katso ympärillesi.
Kaikki on hyvin.
Mitä teitte tällä kertaa eri tavalla?
Lahjojen herra oli samaa mieltä kanssanne, että ihmiset turmeltuvat liian helposti.
Pyrimme vahvistamaan seosta lisäämällä mithriliä.
Ei!
Silloin teidän olisi pitänyt...
Teidän...
Meiltä säästyisi valtavasti vaivaa,
jos tarjoaisit yhden neuvon sanan.
-Ruhtinas. -Teidän pitäisi...
Anteeksi, mutta Durin nuorempi on saapunut Khazad-dûmista.
Käske hänen odottaa.
Asia on kuulemma kiireellinen. Se liittyy jotenkin sormuksiin.
Menen tapaamaan häntä.
Ei.
Minä menen.
Miten niin "muuttunut"?
Hänestä on tullut kylmempi ja herkempi suuttumaan.
Nyt hän kuulemma kieltäytyy jakamasta sormuksia,
elleivät kääpiöruhtinaat lupaa hänelle puolta kaivoksistaan!
Hän ei ole koskaan ollut ahne.
Minä...
Onko mahdollista, että hänen kantamansa sormus...
Ei.
Käytimme samaa valmistustapaa,
materiaaleja ja työkaluja kuin haltiasormuksiin.
Sormuksissanne ei voi olla vikaa.
Kenties vika on sitten sormusten tekijässä.
Mitä tarkoitat?
Minkä verran oikeasti tiedät siitä Annatarista?
Olet hyvin rohkea.
Jotkut varjomaailman nähneet eivät koskaan tunne olevansa kotona tässä maailmassa.
Oletteko nähnyt sen?
Olen.
Sen valossa asiat näyttäytyvät sellaisina kuin todella ovat.
Olennot erilaisine valon sävyineen.
Ja sen pimeys.
Tätä on ikävä sanoa.
Kenenkään ei pitänyt nähdä, mitä näit,
ennen kuin olin parantanut hänet.
Tarkoitatteko ruhtinas Celebrimboria?
Kyllä.
Hänen voimansa ovat kuluneet -
Kolmen ja Seitsemän sormuksen luomiseen.
Hän on altis varjolle.
Siis se, minkä näin...
Lupaa, ettet puhu siitä muille.
Edes hänelle.
Minä lupaan.
Outoa.
Kun valo osui hiuksiisi,
näytit hetken ajan aivan häneltä.
Keneltä?
Galadrielilta, tietenkin.
Menettämiemme läheisten sielut kaipaavat rauhaa.
Tänä iltana autamme niitä löytämään sen.
Kunnes kohtaamme jälleen kaukaisessa vehreässä maassa -
joutuisan auringonnousun alla.
Tämä pyhättö hävitetään kuninkaan käskystä.
Palatkaa koteihinne.
Tämä on Númenorin vanhin pyhättö.
Se on uuden akveduktin tiellä.
Poistukaa, tai teidät poistetaan pakolla.
Kuningas esittää anteeksipyyntönsä.
Miltä tuntuu olla oman tyttärensä häpeämä?
Kuulit kyllä, ukko. Ulos!
Tarttukaa käsistä.
Odottakaa!
Minä saatan hänet.
Jollei häntä säilytetä, menetetään sielut, joiden puolesta hän itkee.
Anna pyhäinjäännös.
Anna se hänelle, poika.
Et ehkä tiedä, mutta minut on ylennetty...
Vangitkaa hänet.
Tämä on Uskollisten pyhättö. Kuninkaan miehiä ei kaivata.
Et näytä rukoilevan.
-Valar antakoot anteeksi. -Minkä?
Seis! Ei!
Peräänny.
Valandil!
Ei! Valandil!
Ei!
Ei! Laske se, Valandil!
Laske se, poika.
Tämä on käsky.
Kyllä, kapteeni.
Ei.
Ei, ei.
Ei.
Ei. Poikani.
Ei.
Kertokaa vanginvartijalle, että hän käynnisti kapinan.
Ei! Usko nyt, että kääpiösormuksissa on jotain vikaa!
Tai kuningas Durin ei myönnä, että käyttää sormusta väärin.
Ei!
En usko sitä.
Olet mestari muovaamaan metalleja.
Varo, ettei joku muovaa sinua.
Näet olemattomia tikareita.
Sinä näet ne vasta, kun ne ovat kurkullasi.
Ei. Nyt riittää.
Muutitko sinä -
jollain tavalla -
kääpiösormuksia? Kyllä vai ei?
En.
Me muutimme.
Mitä tarkoitat?
Nämä eivät ole vain käsityötaidon, vaan myös hengen asioita.
Tällä kertaa mukaan tuli petos.
Mikä petos?
Mistä petoksesta oikein...
Kirje.
Ei.
Ei, sehän oli...
Sinä valehtelit.
Ei se ollut vale.
Korkea kuningas hyväksyi kolme,
mutta teimme seitsemän petoksen verhossa.
Sinun on mentävä Lindoniin -
ja kerrottava totuus kuninkaalle.
Muuten asiat pahenevat.
Jos tekisin niin, hän...
En saisi enää koskaan takoa mitään.
Joko tyydyt siihen,
tai sitten hyppäämme -
yhä syvemmälle kurimukseen.
Kävin Eregionissa, isä.
Usko pois, noihin sormuksiin on mennyt jokin pahuuden voima.
Meidän ei pidä enää käyttää niitä.
Aika ja paineet muovaavat kääpiötä -
aivan yhtä lailla kuin kiveä.
Toivoin, että etäisyytemme auttaisi muovaamaan sinua, poikani.
En arvannut, miten paljon se muokkaisi minua.
-Isä... -Olen ylpeä sinusta.
-Ei. -Olen ylpeä sinusta.
Halusi tehdä yhteistyötä haltioiden kanssa on pelastanut valtakuntamme.
Siksi juuri nyt, enemmän kuin koskaan ennen,
tarvitsen sinua.
Tarvitsen kirvestäsi vierelläni.
Prinssi Durin.
Durin?
Mitä hän sanoi? Suostuiko hän...
Minä yritin.
-Mutta... -Ei, Durin.
Yritin kertoa hänelle.
Durin.
Vanno minulle.
Vanno, ettet koskaan käytä niitä sormuksia.
Minä vannon.
Kiven ja malmin sydämessä on outo voima.
Vaikka työ on vasta taiteilijan sydämessä, se lakkaa -
tottelemasta häntä.
Olemme epäonnistuneet. Joka ikinen meistä.
Suunnitelmat toteutettiin viimeistä yksityiskohtaa myöten, herrani.
Toteutettiinko?
Oliko joka ikinen vasaranisku täydellinen?
Vai himmensivätkö ylimielisyys ja joutilaisuus tarkkaavaisuutenne?
Meidän on sovitettava virheemme ainoalla mahdollisella tavalla,
tekemällä sormukset valmiiksi yhdessä.
Yhdeksän sormuksen pitää paitsi auttaa ihmisiä -
myös tuoda tasapaino koko projektiin.
Niiden on saatava voimaa Kolmesta sormuksesta -
ja jollain tavalla -
eheytettävä Seitsemän sormusta.
Niiden pitää eheyttää meidät kaikki.
Työskentelemme yötä päivää.
Uudet suunnitelmat, uudet seokset, uusi valmistustapa.
Autan teitä joka käänteessä.
Ja jos joku antaa tälle projektille karvankin verran vähemmän -
kuin parhaansa, hän ei...
Hän ei enää ole Eregionin seppä.
Tuliko asia selväksi?
Kyllä, herrani.
Työ alkaa nyt.
Olipa melkoista.
Ystäväni. Älkää masentuko.
Mestarinne saattaa vaikuttaa kohtuuttomalta.
Hänen vaatimuksensa liian suurilta, jopa mahdottomilta.
Mutta vain koska hän tietää onnistumisenne panokset.
Tiedän, ettette tuota pettymystä hänelle.
Ettekä minulle.
Minä ainakin olen varma,
että saamme mahtisormukset valmiiksi.
Niin.
Käymmekö työhön?
Tietenkin, herrani.
Lahjojen herra.
Käydään työhön.
Korkea kuningas!
Örkit eivät ole Mordorissa.
Niiden armeija marssii Eregioniin.
Galadriel oli oikeassa.
Lähettäkää heti armeija Eregioniin.
Se ei käy päinsä.
Minulla on syy uskoa, että Sauron on tämän kaiken takana.
Eregion on koko haltiakunnan kruununjalokivi.
Sen tuho olisi kuolinisku koko Keski-Maalle.
Lähettäkää apua!
Armeijamme eivät pysty lyömään sekä Adaria että Sauronia.
Eivät yksin.
Vauhtia!
Kauemmas!
He inhottavat minua.
Anna mennä.
-Varokaa häntä. -Ei hätää.
Niin.
En tuonut sinua tänne -
vangiksi,
vaan mahdolliseksi liittolaiseksi.
Meillä on yhteinen vihollinen.
Tekstitys: Mikko Alapuro
Luova tarkastaja Maarit Hirvonen