DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Tu vezi de cei din neamul Harfoot.
Pe Istar lasă-l în seama mea.
Vrăjitorul Întunecat și-a găsit toiagul.
A sosit vremea să ți-l găsești și tu pe-al tău.
Asta dacă nu cumva inima ți-e în altă parte.
Nori.
Dacă n-o găsesc curând, va muri.
Amândouă vor muri.
Prietena sau soarta?
Tu alegi.
S-ascunde ceva sub minele astea.
Un rău fără de nume.
Nu săpați!
De-abia dacă am luat un degetar din bogățiile pe care le poartă muntele.
Tatăl tău a ridicat securea asupra oamenilor mei.
De pleci cu oștirea spre Eregion,
s-ar putea să nu mai găsești Khazad-dûmul când te întorci.
Estrid mă cheamă.
Cred că nu vă lipsește apa pe insula voastră.
În Númenor, mai toți avem apă în casă.
Mi-ar plăcea să văd asta.
Pun rămășag că și logodnicului tău.
Valarii o socotesc...
Nevinovată!
Slavă lui Tar-Míriel, Regina Mării!
Slavă reginei Míriel!
Odată ce Amăgitorul se bucură de încrederea unei ființe,
capătă puterea de a-i zămisli până și gândurile.
Cât am luptat alături de tine...
am simțit...
Și eu am cunoscut simțământul.
I-ai căzut o dată pradă.
Da.
Îmi cunoaște gândurile. Iar eu, pe ale lui.
De asta e musai să-l înfrunt eu.
Nu-l poți înfrunta singură.
Măritul Rege crede că aș cădea în mrejele lui.
De ce l-o fi dus mintea la asta?
Încetează, Elrond!
Nouă Inele, să înrobească lumea oamenilor.
Așa cum... m-a înrobit el pe mine.
- Le vreau pe Cele Nouă! - Nu!
Deja sunt departe de puterea ta.
Atunci, tu mi le vei aduce și mi le vei pune în mână.
Împreună, coroana asta și Inelele voastre
ar fi destul de puternice să-l nimicească cu adevărat pe Sauron.
Sauron nu are oștiri.
Așa că a momit-o pe a ta.
Ține cu tot dinadinsul să ataci Eregionul.
Totul a fost ticluit de el!
Asta urmărește Sauron!
Inelul e de vină!
I-a înrobit și gândul, și inima.
Du-l în sala de tămăduire.
Ce-ai de gând să faci?
Orice îți va fi dat să auzi, să nu mă urmezi în mină!
Durin!
Scoate-ți Inelul!
Am zis să-l scoți!
De nu, îți voi reteza toată mâna!
Ți-e brațul puternic. Poți mânui securea.
Dar ți-e atât de puternic încât s-o ridici asupra tatălui tău?
Nu, tată.
Mereu ai fost mai puternic decât mine.
Mai știi când eram un țânc și ne întreceam la braț-de-fier?
Mă lăsai să-mi ridic mâna puțintel, cât să cred că aș putea câștiga.
Apoi iar mi-o trânteai.
Am știut că nimeni nu e mai puternic decât tatăl meu.
Fii iar puternic, tată!
Scoate-ți-l! Te implor!
Un gnom... n-ar trebui să implore niciodată.
Nu!
Hai să vezi, fiule!
Hai să vezi adevărata bogăție a muntelui nostru!
Privește!
Dinastia lui Durin.
Dar, ca să vezi muntele nostru așa cum îl văd eu,
trebuie să porți un inel, fiule.
Nu e muntele nostru, tată.
Tu m-ai învățat asta.
Ar putea fi, cu Inelele astea.
Fugi!
Fugi, tată!
Durin!
Nu eu te-am lăsat să ridici mâna. A fost isprava ta.
Doar a ta. Prindeai forță.
Iartă-mă, fiule!
Rege Durin!
Nu!
STĂPÂNUL INELELOR: INELELE PUTERII
Manwë mi-a făgăduit că vei veni.
Mărturisesc că începusem să-mi pierd răbdarea,
însă credința în tine, vechi prieten, a rămas neclintită.
Mă cunoști?
Dacă te cunosc? Îmi ești ca un frate.
Am fost cinci.
Dar tu m-ai convins
să las Apusul-de-peste-Mare pentru lumea asta,
pentru că știai că niciunul dintre noi
n-ar fi nădăjduit vreodată să-l înfrângă pe Sauron de unul singur.
Dar mi-a fost dat să înțeleg că vrei să te aliezi cu Sauron.
Ai venit în Rhûn căutând răspunsuri, vechi prieten!
Urmează-mă și-o să le găsești!
O să-ți găsești trecutul, numele,
până și toiagul.
N-am bătut drumul singur. M-au ajutat doi piticuți.
Da: Elanor Brandyfoot și Poppy Proudfellow.
Nu-ți face griji!
Am avut eu grijă să le fie bine mititelelor.
Vino!
Poppy! Nori!
Am dat poruncă să nu le faceți niciun rău.
Nu vor păți nimic dacă primim tot ce ni s-a făgăduit.
Iartă-mă, vechi prieten!
Am crezut că pribegii ăștia mă vor ajuta să te găsesc.
Îmi dau seama acum ce nesăbuit am fost să mă încred în asemenea bădărani.
Cei din neamul meu au fost cândva regi, vrăjitorule!
Plecați!
Plecați numaidecât!
Am încercat să te găsim.
Dragile mele prietene!
Pe el l-ai căutat în tot acest timp?
Pe Vrăjitorul Întunecat?
Nu am la inimă acest nume.
Mi-a fost dat de oameni, cu mulți ani în urmă,
din neștiință și frică de seminția noastră.
Nădăjduiesc că faptele mele de azi vă vor ajuta să mă cunoașteți mai bine.
Fapte precum asta?
Ți-e milă de cel al cărui ascuțiș de paloș l-ai simțit pe grumaz?
Da.
Mila nu-l va înfrânge pe Sauron.
De-ar fi să-l înfrângi tu pe Sauron, ți-ar fi de-ajuns?
Sau ai căuta să-i fii urmaș?
Vino alături de mine și, cu timpul, îi vom fi amândoi urmași.
Mai curând aș rătăci veșnic prin deșertul acesta,
uitat și fără nume.
Atunci nu prea îmi dai de ales, vechi prieten.
Afară, toată lumea!
Nădăjduiesc că, pierzându-i pe cei dragi,
o să-ți faci o idee despre câtă suferință va cunoaște Pământul de Mijloc
de va ieși biruitor Sauron.
Nu!
Aștept să-ți vină mintea la cap.
Nori!
Dorim răspunsuri. Ce-nseamnă asta?
Mi s-a poruncit doar să vă adun aici.
Eu nu am ce răspunsuri să vă dau.
Fruntași ai Credincioșilor!
Vă mulțumesc că ați venit la ceas atât de înaintat.
Ce urmărești?
Am aflat de ce Míriel a reușit să farmece marea.
Se pare că are un aliat viclean,
un aliat de pe urma căruia Númenorul a suferit o dată
și care își adună acum puterile să-i dea lovitura de grație.
Scorneli!
Regina Mării nu are alți aliați în afara valarilor ce-o sprijină.
Sauron?
Toți așa-zișii Credincioși sunt declarați
trădători ai Apusimii!
Din clipa asta, chemăm toți númenóreenii loiali să țină piept acestei amenințări.
Mișcați-vă!
Trădătorule!
Luați-i!
Pharazôn, nu poți face una ca asta!
Mișcă, trădătorule!
Tată!
Te rog, tată!
N-am timp să-ți explic.
Vin după tine.
Căutați acolo! Scoateți-i afară!
Sunt Credincioși acolo?
Nu! Mergi mai departe!
Vrei să-i spun lui Ar-Pharazôn că ai fost obraznic?
Nu vă opuneți! Mișcați-vă!
Mergi mai departe!
Bun! Toate! Și acolo, sus! Toate!
Să plecăm spre Apus. Vom găsi Credincioși acolo.
Printre ei, și fiul meu, Anárion.
Cunosc un barcagiu care ne poate scoate din oraș.
Va trebui să mergeți doar noaptea.
Stelele vă vor fi prietene și vă vor păzi pașii.
Și pe ai tăi.
Nu-ți trebuie ochi să găsești calea pe întuneric.
Câtă lașitate ai văzut la mine, să te facă să crezi
că mi-ar trece prin minte să-mi salvez pielea
punând-o pe-a ta în primejdie?
Locul meu e aici. Știi prea bine.
Și al meu unde e, dacă nu cu tine?
Îi zice Narsil.
Văpaia albă!
Revendică-ți locul între marii seniori!
Iar soarta, cu acest paloș!
Du-te!
N-ai scăpare, elfo!
N-ai decât să fugi, dar n-ai...
Pe aici!
Mama!
Pe mine mă vrea Tatăl-stăpânul vostru.
Dă-le drumul și merg de bunăvoie.
Dă-mi un motiv, elfo!
Ce zici de nouă?
Uite în ce hal ai ajuns!
Nu mai e mult și vor ajunge aici.
Ai văzut vreodată orci în miezul luptei?
Zici că i-a apucat amocul...
setea de sânge.
Când a căzut Gondolinul, se zice că ar fi durat zile întregi...
săptămâni întregi.
Spune-mi unde ai ascuns Inelele și-ți voi curma numaidecât suferința.
Cred că se apropie ceasul amiezii.
Odinioară, trilul pescărușilor, în zbor spre râu, umplea văzduhul.
Mare păcat că le-ai ucis cântul.
Pentru tine am făcut totul.
De tine asculta văpaia care a făurit minunile acestui ev.
Eu nu-mi doresc decât să le arăt lumii.
Te rog!
Dă-mi șansa aceasta!
Însă Inelele au scăpat din lațul tău!
Așa cum voi scăpa și eu, nu peste multă vreme.
Căci, în curând, voi purcede spre țărmurile dimineții.
Purtat pe aripile unui vânt pe care tu nu-l poți urma!
Cunosc metode să te țin în viață.
Prietene!
Ții să-ți arăt cum stăpânesc și meșteșugul acela?
Auzi la el, meșteșug!
Singurul tău meșteșug e trădarea.
Și-l stăpânești atât de bine, că va trăda și mâna ce l-a făurit.
Spui vorbe goale!
Ba nu.
Ascultă-mă!
Umbră a lui Morgoth!
Ascultă cuvintele din urmă ale lui Celebrimbor!
Inelele puterii te vor distruge!
Iar la sfârșit, prezic
că unul singur te va nimici!
Te înșeli! Eu sunt faurul lor.
Eu sunt stăpânul lor.
Ba nu.
Ești... robul lor.
Sauron, stăpân...
al Inelelor.
Tu ești? Tu ești Sauron?
Am multe nume.
Care e al tău, urukule?
Aduce ghinion... să pui pumnalul în tașcă.
Zice-se că ar curma călătoria.
Ăsta m-a înjunghiat deja o dată.
Pun rămășag că mi-a purtat ghinion.
Cum îți e?
M-a cusut un vraci priceput.
Ziceam de maică-ta.
Am auzit ce-ai zis.
Că te simți vinovat.
Voiam să știu cum reziști.
Cu greu.
Rezist cu greu.
Nu mi-am dat seama decât după ce am venit aici.
De ce?
Pare-se că-s lucruri mai mărețe aici decât am crezut.
Destul cât să mă facă să văd ce mărunt am devenit.
Haideți să mă ajutați!
Mai bine îi ajut să descarce!
Sigur nu vrei să vii cu mine?
Îmi convine mai mult să fiu om de rând.
Și mie-mi plăcea.
Te-ai răzgândit?
În locul celor împrumutate de la Theo.
Pune-le acolo.
Am auzit că-ți faci casă.
Hagen a început să pună temelia acum câteva zile.
Când a pus piatra de temelie...
a rugat zeii să ne întărească dragostea, să dureze cât casa va sta în picioare.
Mă bucur pentru tine.
Mereu am socotit că dragostea are chipul bunătății sale.
Dar, când i-a dat glas, mi s-a făcut rău.
Am simțit că...
De ce-mi spui astea?
Te...
Hai cu mine!
Hai cu mine în Númenor!
Oameni de rând din Pelargir, vă salut!
Eu sunt Theo, fiul lui Bronwyn.
Aduceți lucrurile geometrului!
Poate n-ai auzit.
El e Theo. Pe maică-sa o chema Bronwyn.
N-am nicio îndoială. Tu cine ești?
E conducătorul unei jumătăți de colonie.
Mă ajută să respectăm înțelegerea făcută cu regina ta.
S-a schimbat înțelegerea.
Vom ridica turnul de veghe aproape de râu.
Vom dărâma câteva case, de va trebui.
E o rușine cum arată locul ăsta.
Tu ești, Kemen?
Isildur?
Sora ta se va bucura tare mult când va auzi că te-am găsit.
Nu mi-am pierdut nădejdea, nici când se zicea că n-au rămas supraviețuitori.
Nici n-ar fi rămas dacă nu era Berek.
Nădăjduiesc că e loc pe corabie.
Câte vrei.
Atunci, n-o fi necaz încă un călător.
Pentru oamenii de rând nu e loc.
Am trecut cu bine printr-o erupție. Sora mea face parte din breaslă.
Tatăl meu e căpitan de vas în slujba reginei Míriel.
Cu siguranță poți face o excepție.
Mă tem că te înșeli.
Tatăl meu e acum Rege.
Iar al tău... e căutat pentru trădare.
Putea să fie și mai rău.
De ar fi fost după mine, moșulică era mort.
Ți-am salvat viața, secătură...
Să dau poruncă să-ți ucidă calul?
Îmi pare că târgoveților le e foame.
Fii necuviincios din nou, și-ți vor rămâne cu adevărat oasele în Pământul de Mijloc.
Luați aminte!
Pelargir nu mai e o colonie a Númenorului, ci fortăreață a ostașilor acestuia.
Iar eu sunt comandantul lui.
Oamenii de rând care vor să rămână aici
vor trebui să aducă, la timp, lemn din pădurile din jur,
din care se vor construi corăbiile Majestății Sale.
Cum rămâne cu proviziile făgăduite? Merindele pentru iarnă?
N-aduceți lemn, nu vedeți provizii.
Dar sunt sigur că o să vă descurcați. La urma urmei, nu sunt decât niște copaci.
Elfa s-a predat.
Lasă-ne singuri!
Îți primesc condițiile, urukule.
Am ceea ce caută Sauron.
Oprește măcelul și voi face cum mi-ai cerut!
Te voi ajuta să-l nimicești!
Cum vrei să-l nimicești pe Sauron fără Inel?
Se pare că până și rănile care au durat un ev,
pot fi tămăduite uneori.
Adar.
Ultima dată când arătam așa, eram cunoscut după alt nume.
Care anume?
Un nume fără noimă. Un nume primit.
Adar e numele pe care l-am câștigat.
Ajută-mă să-l recâștig!
Ia-l!
Ajută-mă să-l înving pe Sauron cu el.
Și-ți jur că-mi voi rechema copiii în Mordor.
Și nu voi mai purta război împotriva Pământului de Mijloc.
Ți-am ucis mai mulți copii decât orice elf în viață.
Te iert.
Ajunge cu vâlvătăile, ajunge cu întunericul!
Fie ca acest Inel să tămăduiască ruptura dintre Elfi și Urukși.
Hai să punem temelia unei păci trainice în Pământul de Mijloc!
Acum și în vecii vecilor!
Ce s-a întâmplat?
L-am aflat pe Sauron, Tată-stăpân.
A căutat să-l facă pe Glüg să te trădeze, dar el i s-a împotrivit.
Așa că Sauron a făcut asta.
Ceilalți sunt pe urmele lui.
Iartă-mă, copile!
E prea târziu.
Niciodată nu-i prea târziu.
Nici măcar pentru mine.
Și nu pentru tine, fiule.
E prea târziu.
Galadriel.
Copiii mei...
Nu mai sunt copii.
Ce poruncești, stăpâne Sauron?
Faceți Eregionul una cu pământul!
Să nu rămână niciun elf în viață!
Dar aduceți-mi căpeteniile lor!
Slăvit fie Sauron!
Slăvit fie noul Senior al Întunecimii!
Slăvit fie Seniorul Sauron!
Toate acestea...
le-ai urzit de la bun început!
Să fim serioși! Mă crezi prea iscusit.
Drumul șerpuiește întruna.
Nici chiar eu nu văd încotro duce.
E chiar mai frumos decât mi-a dat să înțeleg Celebrimbor.
Dă-mi-l!
Dă-mi Inelul tău... și pe Cele Nouă!
Nu-mi doresc să te vătămăm.
Pesemne vrei să mă tămăduiești?
Vreau să tămăduiesc... întreg Pământul de Mijloc.
Așa cum ai tămăduit Eregionul?
Dărâmați-o!
Trageți!
- Nu, urukule! - Nu!
Acolo stă înscrisă toată bogăția muncii lui Celebrimbor,
înțelepciunea tuturor celor care au viețuit aici.
N-o poți răscumpăra nici cu nestemate, nici cu sânge.
Ia-ne viețile la schimb, însă n-o dărâma, te rog!
Trădători fricoși!
Stați!
Seniorul Sauron vrea să-i ducem căpeteniile nevătămate.
Galadriel,
dintre toți elfii, nu se poate să nu înțelegi tocmai tu
că, pentru a atinge lumina, trebuie să atingem întunericul mai întâi.
Noi doi nu ne asemuim, nici acum, nici altădată.
Nu a fost decât o închipuire de-a ta.
Nu pe de-a-ntregul.
Cât am luptat alături de tine,
am simțit că, de aș putea păstra simțământul acela...
Nu mă mai puteau desluși de răul împotriva căruia luptam.
Nu asta-i sămânța ce-ai sădit-o?
N-ai unde să te ascunzi.
Îți citesc gândurile.
Poarta e încă deschisă.
Poarta s-a închis.
Ți-aș fi pus coroană pe creștet.
Nu mi-aș fi aflat liniștea
până ce întreg Pământul de Mijloc n-ar fi îngenuncheat
să se închine la lumina reginei sale.
Popoarele libere ale Pământului de Mijloc
îți vor ține mereu piept.
Inelele sunt ale mele.
Gnomii!
Dă-te de pe mine!
Durin!
Nu!
Prințul e în doliu.
Mișcați-vă!
Dă-mi Inelul!
Galadriel, Inelul!
Vrei să tămăduiești Pământul de Mijloc?
Tămăduiește-te pe tine însuți!
Suntem copleșiți, Senior Sauron!
Gnomii îi ajută pe Elfi să se retragă.
Dacă le luăm urma, mulți urukși...
E limpede că nu doar trupul îi este vătămat.
Însuși sufletul ei nemuritor este înghițit de tărâmul umbrelor.
Galadriel, prin puterea luminii Regelui mai Bătrân,
îi poruncesc întunecimii să iasă din tine...
Prin puterea luminii Regelui mai Bătrân,
îi poruncesc întunecimii să iasă din tine...
O pierdem.
Întunericul e prea puternic. N-o pot salva.
Eu pot.
Cu toții.
Trebuie s-o îndreptăm.
După ce ai mei...
dl Burrows m-a luat deoparte.
Mi-a zis că unele lucruri nu pot fi îndreptate.
Că unele lucruri pierdute sunt duse pe vecie.
Oricât de mult am lupta...
cât de mult doare...
sau cât de mult ar tânji inimile noastre...
să le refacă.
Pentru că lumea asta e mult mai mare decât oricare dintre noi.
Și, uneori, vântul care ne suflă în față e mult prea puternic.
În clipele alea, dl Burrows a zis
că trebuie să acceptăm:
ce-i stricat nu poate fi îndreptat.
Și nu ne rămâne decât să încercăm să construim ceva nou.
Să nu te înstrăinezi!
Mulțumesc din inimă, Elf măreț!
De ce nu iei altceva?
Adio, Elf măreț!
Grandelf?
N-au mai văzut elfi.
Nici măcar de-acasă n-au plecat.
Am vrut să-i ajut să strângă, dar...
e prima lor pribegie
și n-au nici cea mai mică idee ce să ia.
Și ce să lase.
De-ar fi după mine...
am străbate pustiurile acestei lumi...
am mânca melci și gândaci până la sfârșitul zilelor,
dar e timpul să-mi văd de drumul meu, iar tu, de-al tău.
Suntem niște creaturi tare diferite, Nori.
Dacă stai bine și te gândești...
Nu chiar așa de diferite, sinceră să fiu.
N-a fost totul decât o încercare, nu-i așa?
O altă ghicitoare din tolba ta.
Mi-a fost scris să aleg prietenia în locul puterii.
Mi-a fost scris să le ajut.
Mi-a fost scris să-l găsesc.
Nu vrăjitorul își găsește toiagul.
E tocmai pe dos.
Asemenea numelui.
Gandalf.
Acesta-i numele pe care mi-l vor da, nu-i așa?
Și-acum să înceapă cântecul!
Să cântăm împreună!
Hopa di, hopa da Hopa di ri da
Musca zbâr prin iarbă Albina, sus la poamă
Să înceapă Să cântăm împreună
Despre soare, stele, pâclă Ploi, nouri și lună
Muguri în lumină Pene înrourate
Vânt zburdând pe dealuri Clopoței în ierburi învolburate
Moș Tom Bombadil Voios cum altul nu e
Albastră i-e haina Iar bocancii, galbeni gutuie
Trestii pe iazul umbrit Nuferi pe apă
Moș Tom Bombadil Și-a Râului fată
Eregionul a căzut.
Supraviețuitorii au fugit într-o vâlcea la miazănoapte de aici.
Și Elrond?
El i-a condus.
Trimite vorbă!
Spune-i că noi, cei din Khazad-dûm, suntem gata să-i ajutăm încă o dată.
Avem și noi necazuri, dragule!
Răposatul tău tată ne-a lăsat într-o mare încurcătură.
Seniorii din Munții Albaștri i-au plătit biruri grele
și-acum cer totul înapoi.
Și asta nu e tot.
Umblă vorba că nu erai moștenitorul preferat al tatălui tău,
că alți seniori ai gnomilor au pretenții la tron.
Iar fratele tău pare că se bucură de un sprijin tot mai mare.
Ce păcat!
Nu te știam așa de liniștită.
Mai că începusem să mă obișnuiesc.
Odihnește-te!
Suntem în siguranță aici.
- Ce loc e ăsta? - Un adăpost.
Apărat... de Inelele elfești.
Comandante!
Arondir.
I-am adunat pe ceilalți, Mărite Rege. Îți așteaptă porunca.
Oștirile lui Sauron cutreieră Eriadorul.
Întreg Pământul de Mijloc e la mila lui. Până și Lindonul.
Trebuie să hotărâm dacă atacăm și-i ducem bătălia în prag...
sau ne retragem și ne pregătim apărarea.
Paloșul sau scutul.
Mulți viteji ai Eregionului au căzut.
Puținii care au supraviețuit au trupul sau inima zdrobită.
Nu prea mai au putere să lupte.
De-abia și-au adunat puterile să fugă.
Ce ne-ai sfătui să facem, comandante Galadriel?
Mi-aș aminti sfatul
preaiubitului nostru prieten, Celebrimbor,
cel mai măreț dintre elfii fauri.
Și le-aș reaminti alor noștri...
că nu forța biruiește întunericul,
ci lumina.
Iar soarele încă strălucește.
Subtitrarea: Cristian Brînză
Redactor Aura Marinescu Nour