‫הם‬
‫אבדו הימים‬
‫שבהם היה לבי צעיר ושמח‬
‫נעלם העמל‬
‫משדות הכותנה‬
‫חתול בשק. חתול בשק.‬
‫היום הרביעי‬
‫לא רציתי להעיר אותך. לקחתי את הבנות, כבר חוזרים. הנרי.‬
‫תחזור הנה.‬
‫תן לי את המקל.‬
‫אימא!‬
‫מותק!‬
‫- הלו. - הייזל?‬
‫- לאקי אמורי? אישה, זו את? - זו אני.‬
‫לאק, תהיתי כמה זמן אמורי יסתיר אתכם‬
‫באיסט קומפטון המגונדרת. את נהנית שם?‬
‫הייזל, האמת היא‬
‫שאם לא אצא מפה היום,‬
‫אני עלולה לסטור לאיזו כלבה.‬
‫זיהיתי אותך.‬
‫ראיתי את זה ברגע שנכנסת.‬
‫אתה הטיפוס שכבר לא מוכן שימכרו לו סחורה מפוקפקת.‬
‫אתה יודע על מה אני מדבר.‬
‫בטח הכובע האחרון שקנית לא החזיק מעמד.‬
‫סידרו אותך.‬
‫בגלל זה אראה לך פריט ציוד אחד.‬
‫מגיע לך ליהנות ממערכת הבידור הביתי שאני נהנה ממנה.‬
‫- האמנם? - זו עובדה.‬
‫אם אשתי השוויצה באוזני השכנים שלה, תאר לעצמך את ההנאה של אשתך.‬
‫איך החברות שלה יפערו עיניים כשיראו מה זה מוטורולה.‬
‫לאימא שלי אין חברים.‬
‫יהיו לה עכשיו.‬
‫בסירס ורובאק מוכרים את זה בפחות.‬
‫אדבר עם הבעלים.‬
‫נראה מה אפשר לעשות.‬
‫אז, תראו...‬
‫מה דעתכן שנפסיק לחכות עד שאימא תבוא איתנו לקולנוע?‬
‫מה דעתכן שנביא את הסרטים הביתה לאימא?‬
‫וכולנו נצפה ביחד.‬
‫מה דעתך על משלוח חינם? איך זה נשמע?‬
‫ניקח את זה.‬
‫אני בטוח שיש לך מאה בני דודים. כולם ירצו להישאר לישון אצלכם.‬
‫אבא.‬
‫אבא!‬
‫כמה זמן?‬
‫- בערך שעתיים? - שעתיים?‬
‫בסדר.‬
‫בשבילך.‬
‫בטח יש לך מאה בני דודים שישמחו על גביע גלידה.‬
‫אני חוששת שנצטרך לקצר את הקפה המשותף שלנו.‬
‫הזמנתי הנה את הבנות כדי...‬
‫היה פה בית משוגעים בזמן האחרון.‬
‫לא. אם יש לך אורחות, אני לא רוצה להפריע.‬
‫לא. לא התכוונתי בשנייה הזאת, ג'ורג'.‬
‫התכוונתי רק שלא יהיה לנו הזמן הרגיל. זה הכול.‬
‫לא. בסדר. כמובן.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫דבר אתה.‬
‫לא משנה על מה.‬
‫בסדר.‬
‫סוד מסחרי. שוקו.‬
‫פרות חומות.‬
‫ג'ורג' בל.‬
‫אני חושבת שאתה מנצל עקרות בית פתיות‬
‫ואת חוסר הידע שלהן בגידול בעלי חיים.‬
‫אם אראה עקרות בית פתיות, אודיע לך.‬
‫טעמת את העוגיות הפריכות?‬
‫ביקרת פעם בחווה פעילה, בטי?‬
‫גברת ונדל.‬
‫אם אי פעם...‬
‫אם אי פעם תזדקקי למקום‬
‫שבו תוכלי להתרחק מהכול.‬
‫לא בטוח שאישה נשואה יכולה פשוט לנסוע‬
‫לחווה של גבר בכל פעם שמתחשק לה.‬
‫לא. לא התכוונתי...‬
‫ברור, גם קלארק. שניכם. את יודעת, כאורחים שלי.‬
‫- לא, לא התכוונתי לרמוז שאתה... - לא, בכלל לא.‬
‫לא, אני רק...‬
‫אבל ההצעה שלי בעינה עומדת, את וקלארק יכולים לבוא.‬
‫לנקות את הראש, רחוק מכל זה.‬
‫מה אתה עושה הערב?‬
‫בגללכן אבזבז את כל הכסף שלי.‬
‫גלידה‬
‫איפה נשב?‬
‫מלפנים. בואו.‬
‫חלב עם סירופ שוקולד וסודה, קפה קר או סודה עם גלידה?‬
‫פעמיים בירה שחורה וגלידה וקפה אחד, בבקשה.‬
‫בהחלט. כבר.‬
‫שלום, גברתי.‬
‫מותק? צאי לפה.‬
‫- כאן. - היא יצאה.‬
‫אתה כנראה רופא או משהו כזה, מר אמורי.‬
‫לא, אבל תודה.‬
‫תמורת שני דולר נוספים נוכל להרכיב הכול. להתקין לך אנטנה על הגג.‬
‫אני אסתדר מכאן.‬
‫שוב תודה.‬
‫תודה.‬
‫כמה זמן אתם גרים כאן?‬
‫- כאן? - בקומפטון.‬
‫- רק כמה ימים. למה? - יש לנו עוד שתי עצירות.‬
‫תשמרו על עצמכם.‬
‫היי!‬
‫לאט-לאט, משוגעות.‬
‫- די! - היי.‬
‫רגע, רגע.‬
‫יופי, מצאת אותנו.‬
‫שמעתי עלייך הרבה מבן הדוד הנרי.‬
‫את חייבת לספר לי איך קומפטון.‬
‫אקח את החפצים שלך.‬
‫אוי. אני כל כך מצטערת. הייתי צריכה להביא עוגה.‬
‫מה הסיבה לכל זה?‬
‫היי.‬
‫ולא ראיתי אותך מאז שהיית בת תשע.‬
‫- הייתי צריכה ללכת לחנות. - היא שכחה להביא עוגה.‬
‫קנויה?‬
‫מותק, אני שמחה שבאת בידיים ריקות. בואי הנה, יפה שלי.‬
‫כשאת באה הנה, את צריכה להביא רק את עצמך, יפהפייה.‬
‫הייזל תטפל בך. בואי.‬
‫קחו את הישבנים שלכם מפה. קדימה, ג'ונבאג. קח את החברים שלך.‬
‫שבי לך פה.‬
‫אני הולכת להביא לך קוקטייל. תפתחי, סינתיה מותק.‬
‫- הי, סינתיה. יש לי תור. - הי.‬
‫אלוהים. זו בטח רוסאלי.‬
‫את היחידה שלא קיבלה את ההודעה.‬
‫ביטלתי את כל התורים של היום,‬
‫כי אני רוצה שתכירי את אשתו של בן דודי, לאקי.‬
‫- הי. - הי. אני אחריה?‬
‫תסתכלי עליה. היא נראית כמו מישהי שצריכה סידור שיער?‬
‫מותק, היא מקומפטון.‬
‫זה השיער האמיתי שלה.‬
‫בואי הנה.‬
‫אשמור לך את כל השבת.‬
‫אבל תני לי לשמור שני דולר.‬
‫- את השבת הבאה? אני אראה זוועה עד אז. - לא קשור אליי.‬
‫למה לשלם מראש על תור שהיה לי היום?‬
‫כדי שאשמור לך את השבת הבאה.‬
‫- חשבתי שנאכל. - תני לי שני דולר.‬
‫תחזרי בעוד שעה.‬
‫ג'וניוס, ג'וניוס!‬
‫הנה היא.‬
‫ג'וניוס. כבר גדול.‬
‫- טוב לראות אותך. - טוב לראות אותך.‬
‫שימו לב, לאקי בבניין. קדימה! בואו נלך.‬
‫- קדימה! - הנה לך, מותק.‬
‫- זה נקרא "בולשוט". - מה?‬
‫וודקה, ציר בשר ורוטב ווסטרשייר.‬
‫- טעים. - אתן רואות?‬
‫קדימה, ספרי להן.‬
‫זה נורא. ספרי להן.‬
‫טומי הוא...‬
‫נאלצנו להשתמש בחגורה הרבה פעמים, הוא לא קדוש...‬
‫אף אחד לא אומר שטומי הוא מלאך, אבל אנחנו מחמיצות את העיקר.‬
‫תגידי לנו מה העיקר.‬
‫אני צריכה להכין ארוחת ערב. חלקנו צריכות להאכיל ילדים.‬
‫העיקר הוא שלאף ילד שלכן...‬
‫לאף ילד שלנו לא מגיע שיכו אותו בענף של עץ.‬
‫- אלוהים! עץ? - היא לא הכתה אותו.‬
‫תגידי להן.‬
‫ראיתי את טומי, רץ כמו...‬
‫- ואז השחורה הזאת, היא... - החזיקה...‬
‫ביד...‬
‫היה לה מקל.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫עוד מישהי ראתה אותה מחזיקה באקדח, או שגם את זה רק אני ראיתי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי מידג' ודייל צדקו.‬
‫שכדאי לעבור.‬
‫אני יכולה לספר למרטי,‬
‫ואני בטוחה שהוא יוכל להעלות את זה הערב בפגישת בעלי הבתים.‬
‫אין צורך.‬
‫קלארק הכין הרצאה.‬
‫עכשיו כשדייל עזב, מישהו צריך להוביל את המתקפה.‬
‫וזה יהיה קלארק?‬
‫כן.‬
‫הוא יודע מה לומר,‬
‫ואנחנו היינו בין הראשונים שקנו כאן.‬
‫תכניס לו, מרטי.‬
‫גרייסי, פנימה, עכשיו.‬
‫עכשיו.‬
‫בדיוק, ילדה קטנה. לכי לשחק.‬
‫היי! רד לפה, כושי.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫רבותיי.‬
‫רב...‬
‫למה שלא תרד? אנחנו צריכים לדבר.‬
‫לפני או אחרי שתאספו את פחית הבירה?‬
‫היא כנראה החליקה לי מהיד.‬
‫אשתך הכלבה שמה יד על הבן שלי.‬
‫אז אתה ואנחנו נדבר.‬
‫אדוני, יש לי ילדות בבית.‬
‫- לנו יש ילדים. - מה אמרתי לך הרגע?‬
‫אשתי נגעה בילד שלך?‬
‫טוב, אולי לא נגעה, אבל...‬
‫אבל הפחידה אותו כהוגן.‬
‫למה שלא תיתנו לו לרדת ולספר את הצד שלו?‬
‫אין לו צד, קלארק.‬
‫אתה יורד או שאנחנו עולים?‬
‫אם תעלו,‬
‫תרדו הרבה יותר מהר.‬
‫אם ארד לשם,‬
‫הסיפור ייגמר באותה צורה, אבל אחרי קצת יותר זמן.‬
‫ממש קשוח, מה, כושי?‬
‫- נטפל בזה בפגישה. - אנחנו מטפלים בזה עכשיו.‬
‫- אתה יורד או לא? - אני צריך שתבקשו.‬
‫הוא לא מבקש, הוא אומר.‬
‫אני צריך שתבקשו,‬
‫כדי שכאשר אתן לכם את מה שאתם מבקשים, לא תהיה בינינו שום אי הבנה.‬
‫- אתה מאיים עלינו? - אתה ראשון.‬
‫אחר כך אתה. אחר כך אתה.‬
‫אנחנו שלושה.‬
‫השחורים חזקים כמו קופים.‬
‫תבקשו ממני.‬
‫מרטי...‬
‫זה הבן שלך.‬
‫תרחיק את המשרתת הדפוקה מהילד שלי! אתה שומע אותי?‬
‫שמנו עין עליך, קינג קונג.‬
‫היי. רק רגע.‬
‫לא ראינו את לאקי מאז שלינקולן ביטל את העבדות.‬
‫אני אומר שנשתה לחייה. כן.‬
‫- קדימה. - רעיון מצוין.‬
‫אני רוצה לשאת ברכה.‬
‫תודה, הייזל.‬
‫על ירך החזיר. על הכול.‬
‫ולכולם כאן.‬
‫אמנם אני לא מכירה אתכם,‬
‫ואתם לא מכירים אותי, כי איבדנו את הקשר, אבל אני...‬
‫זה בסדר, מותק. אל תמהרי.‬
‫אני מרגישה רצויה כאן.‬
‫עם משפחה.‬
‫וגם אתם מוזמנים.‬
‫אתם מוזמנים לבוא לקומפטון.‬
‫זה אפילו לא כל כך רחוק. אתם יכולים לבוא לבקר.‬
‫תודה.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫אז איפה אתם גרים בקומפטון?‬
‫בפאלמר דרייב.‬
‫פאלמר.‬
‫- שמעת על המשפחה הזאת? - היא לא צריכה לשמוע את כל זה.‬
‫- מה, למשל? - משפחה צבעונית עברה לשם.‬
‫אומרים שהאישה פשטה את עורם של הילדים ובעלה כיווץ להם את הגולגולת.‬
‫את תמיד אומרת שטויות לא מבוססות.‬
‫לא משנה! כך או כך, אנחנו לא עושים דברים כאלה, אלא אם כן...‬
‫- לבנים דוחפים אותם לעשות אותם. - את צריכה להקשיב יותר ופחות מזה.‬
‫בהצלחה ללאק.‬
‫כי, מותק, תזדקקי לזה.‬
‫בהצלחה ללאק.‬
‫- ללאק! - כן! ללאק!‬
‫גרייסי, אל תגעי במתכת, היא חמה.‬
‫- מה הוא אמר הרגע? - הלו?‬
‫באמת?‬
‫אני לא אומר שאסור לה.‬
‫אתם נהנים?‬
‫כן, אני בטוח.‬
‫בפעם הבאה. בסדר. גם אני אוהב אותך.‬
‫אנחנו לא באמת צריכים לחכות, נכון?‬
‫אימא אוכלת ארוחת ערב עם דודה הייזל וההם.‬
‫גבירותיי ורבותיי, הסיפור שאתם עומדים לראות אמיתי.‬
‫השמות שונו כדי להגן על חפים מפשע.‬
‫את צריכה פאה.‬
‫לא תישארי בלי לקוחות?‬
‫את משלמת לי?‬
‫אחותי, חצי מהלקוחות שלי חובשות פאה.‬
‫אף אחת כאן לא הולכת עם שיער אמיתי. הכפריות האלה.‬
‫- את מתייחסת יפה לבן דוד שלי? - תדאגי לעורף, לא לאיש שלי.‬
‫סליחה באמת. נראה שקומפטון הפכה אותך לסנובית.‬
‫- אבל אנחנו בסדר. - אז טוב.‬
‫מה שלום הזאטוטים? יש לכם שלושה, לא?‬
‫בסדר, אז יש לך קרקפת רגישה.‬
‫הנה.‬
‫אמרתי לך שהייזל תטפל בך.‬
‫גידלתי את כל החמישה שלי בשלושת החדרים האלה.‬
‫אבל אני מתארת לעצמי שבקומפטון יש מספיק מקום לכולכם.‬
‫אבל יש כל מיני חדרים בבית.‬
‫אנחנו לא רגילים להצטופף.‬
‫כאן, לעומת זאת,‬
‫אני מוליכה את התחת השחור היפה שלי, חומד,‬
‫מבעד לדלת הבית שלי.‬
‫מצפצפת על מר ג'ים קרואו.‬
‫אחותי, אני אתן לך הנחה משפחתית אם תביאי הנה את הילדות.‬
‫ואולי את לא יודעת, אבל גם ג'וניוס יודע לספר.‬
‫ברגע שהבן שלך יהיה מספיק גדול,‬
‫ג'וניוס יעשה לו גלים כאלה עד שתחטפי מחלת ים.‬
‫איך קוראים לו? צ'סטר, נכון?‬
‫מה קרה לך?‬
‫זה לא מוצא חן בעינייך?‬
‫את תתרגלי.‬
‫בואי נצא ונלך למסיבה.‬
‫אני חייבת ללכת. הגיע הזמן ללכת.‬
‫- אני חייבת ללכת. - ללכת? לא.‬
‫- אל תלכי. - אני חייבת ללכת.‬
‫תראי, הנרי מטפל בילדים. התקשרתי אליו. מותק, אל תלכי עדיין.‬
‫אם יקרה משהו, תתקשרי אליי מייד.‬
‫ונבוא בריצה, לאקי.‬
‫אולי קלארק מתעכב בעבודה.‬
‫- הוא יבוא. - כן.‬
‫שאר הגברים עובדים, והצליחו להיות פה בזמן.‬
‫הוא יבוא.‬
‫די להתמזמז. אני אתחיל את האסיפה.‬
‫הוא רק מאחר קצת. הוא תכנן הכול.‬
‫אלא אם כן האיחור הוא חלק מהתכנית...‬
‫תקשיבו, כולם.‬
‫אם אנחנו עוד רוצים להספיק לצפות הערב ב"מרטין קיין, בלש פרטי"...‬
‫בואו נתחיל. על מה אנחנו מדברים?‬
‫להוציא מפה את הצבעוניים!‬
‫בסדר.‬
‫אני ועוד שני בחורים ביקרנו את הכושי הזה שם.‬
‫- להודיע לו שהזמן שלו כמעט אוזל. - נכון.‬
‫כן. ארל היה שם.‬
‫ואנחנו נמשיך ללחוץ, חכו ותראו.‬
‫הם לא יעמדו בזה.‬
‫אנחנו לא מדברים על אלימות ממש.‬
‫- למה לא? - דווקא צריך.‬
‫אם מעצבנים צבעוניים מספיק בבית שלהם,‬
‫תוך זמן קצר הם ירצו לצאת.‬
‫לאט ובהתמדה.‬
‫כך ננצח.‬
‫- אבל איך? - "אבל איך?"‬
‫לאט ובהתמדה, לן, בדיוק כמו שאמרתי הרגע.‬
‫אני רוצה להגיד משהו, אם יורשה לי?‬
‫כן.‬
‫ב-1900 התגלה נפט בקומפטון.‬
‫אני יודעת את זה רק כי אבי ניהל את שדה הנפט בבוורלי הילס.‬
‫הוא העסיק כ-1,000 איש.‬
‫מי נתן לך את העבודה שלך, מרטי?‬
‫צבעוני?‬
‫אולי תשבי? אנחנו מסתדרים...‬
‫בין השנים 1876 ל-1900, מה עשו הצבעוניים?‬
‫הם היו סבלים ואומנות,‬
‫בזמן שאבותינו וסבינו בנו את העולם.‬
‫את העולם הזה.‬
‫הערב התחלתי להרגיש‬
‫שלכמה מהגברים כאן אין בעיה להתנהל לאט ובהתמדה.‬
‫אתם יודעים מה,‬
‫לאט ובהתמדה זה בדיוק איך שעובש גדל.‬
‫הנשים יודעות את זה.‬
‫- אי אפשר להוריד אותו בקרצוף. - נכון!‬
‫נכון. ברגע שזה מתחיל, כבר מאוחר מדי.‬
‫אי אפשר להוציא אותו. ואז העובש הזה,‬
‫שחור ואיטי, משתלט על הכול.‬
‫בגלל זה אנחנו...‬
‫אתם...‬
‫צריכים להגן על מה שאבי... שהאבות שלנו בנו.‬
‫לא לאט ובהתמדה אלא ברגע זה, לעזאזל.‬
‫חלקכם מתייחסים למה שהשגנו כאל מתנה ולא כאל זכות מלידה.‬
‫בגרדינה הם פתחו במערכה נחרצת כל כך‬
‫עד שהמשפחה השחורה היחידה שהעזה להיכנס לשם‬
‫הסתלקה בתוך שבוע אחד.‬
‫מה שרק מוכיח שאנחנו חייבים לעשות את זה. אנחנו.‬
‫ולהיכנס לכלא, בטי?‬
‫כי עשית מה שצריך כדי להגן על המשפחה שלך?‬
‫על הבית שלך?‬
‫אילו הייתי גבר, לא היה לי כל קושי לבחור.‬
‫מה עוד את מצפה שנעשה?‬
‫כל דבר יהיה שיפור, מרטי.‬
‫בוא רק נאמר,‬
‫שהם יתחילו להתגעגע לנימוסים הדרומיים הידועים‬
‫שהם נחפזו כל כך לעזוב.‬
‫אז, בחורים,‬
‫אני עומדת כאן ושואלת כל אחד ואחד מכם,‬
‫מי מוכן לגשת למלאכת סילוקם של השחורים האלה?‬
‫מרשים.‬
‫קומפטון‬
‫גברתי?‬
‫אתקשר למשטרה.‬
‫בווסט קומפטון האנשים נכנסו ללחץ‬
‫כי כמה שחורים עברו לגור שם, אבל תראי אותה עכשיו.‬
‫מאוכלסת בעיקר במשפחות שחורות.‬
‫למעשה, שמעתי שערך הרכוש שלהם עלה.‬
‫כשהייתי ילד, כל זה היה שדות.‬
‫כשבאתי הנה,‬
‫לא ראיתי ולא שמעתי אדם אחר לאורך קילומטרים.‬
‫כל זה היה שייך לי.‬
‫היום אין לי מקום לחשוב.‬
‫אין לי מקום, חוץ מ... קופסת המתכת הזאת.‬
‫לפעמים, מאוחר בלילה,‬
‫מהלחץ,‬
‫אני מרגיש שאני משתגע קצת.‬
‫כל אחד היה משתגע.‬
‫את מבינה?‬
‫אני לא משוגעת.‬
‫בדקנו את האוטובוס ביחד, גב' אמורי.‬
‫את, אני והנהג.‬
‫הוא היה ריק.‬
‫ואתמול הייתה ההצגה שלך עם האקדח של בעלך.‬
‫היום התקשרו להגיד לנו שרדפת אחרי הבן של משפחת דנטון עם ענף.‬
‫ההתנהגות שלך מתחילה לצייר תמונה.‬
‫ייתכן שבקרוב איאלץ לבחור צד.‬
‫את לא רוצה שאהיה בצד שלך, גב' אמורי?‬
‫אני רוצה ללכת הביתה, שוטר.‬
‫תשמעי,‬
‫מה דעתך שאני אסביר לבעלך מה קרה?‬
‫לא.‬
‫אני מאמין‬
‫שהמשפחה שלך יכולה להשתלב יפה מאוד פה בקומפטון.‬
‫הבעיה היא שהדרך שלך מוטעית.‬
‫אם את רוצה שהשכנים יקבלו אותך,‬
‫את צריכה לעורר בהם ביטחון.‬
‫בסדר.‬
‫בטס, אשאל אותך עוד פעם אחת...‬
‫הוא היה למעלה על גג הבית שלו, חופשי ככל שאפשר להיות.‬
‫לא הלך כל כך טוב, מה?‬
‫אתה חייב לי.‬
‫טוב, אנשים, זמננו כמעט תם...‬
‫היי.‬
‫אנחנו רוצים להודות ל...‬
‫התחלתי לדאוג.‬
‫הבנות במיטה.‬
‫הן ניסו להישאר ערות. הן רצו לראות אותך.‬
‫לילה טוב לכולם.‬
‫הן רצו להראות לך את זה.‬
‫היי, מה קרה?‬
‫את צמאה?‬
‫חכי.‬
‫אני יודע שהייזל והשוטים האלה יודעים לשתות.‬
‫יהיה בסדר. שתי את זה.‬
‫הייזל טיפלה בך יפה.‬
‫הגברים...‬
‫הם משכו אותי.‬
‫- מה? - משכו אותי.‬
‫אני לא רואה את הפנים...‬
‫הלבנבנים האלה באו וסיפרו שרדפת אחרי איזה ילד.‬
‫לא...‬
‫נגעת בילד הזה, לאק? לא אכעס.‬
‫לא נגעתי בשום...‬
‫בסדר.‬
‫הייתי באוטובוס.‬
‫לא ראיתי.‬
‫ואז היו ידיים.‬
‫הנרי, זה לא היה טבעי.‬
‫אני יודעת מה קרה לי.‬
‫לאק, מה שקרה לך...‬
‫מה שקרה לבן שלנו באותו יום...‬
‫באותו יום?‬
‫זה לא קשור לאותו יום, הנרי.‬
‫זה קורה עכשיו. זה המקום הזה.‬
‫אם הבני זונה האלה אמרו או עשו לך משהו...‬
‫זה לא הם.‬
‫לא רק הם.‬
‫משהו לא בסדר במקום הזה, הנרי.‬
‫אני מרגישה את זה. משהו רקוב.‬
‫תגיד לי שאתה מאמין לי.‬
‫- לאק, אני... - אני צריכה לשמוע אותך אומר את זה.‬
‫בנזין‬
‫היא צריכה להחזיק לך אותו כשאתה משתין?‬
‫לאט ובהתמדה זה לא.‬
‫גן עדן לכושים‬
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר‬