‫משרד המלחמה מציג‬
‫ברוכים הבאים הביתה‬
‫החלום האמריקני חי, בריא ושלם.‬
‫הדוד סם והחוק להסתגלות מחדש של יוצאי צבא עובדים קשה‬
‫כדי להעמיד שוב את בנינו על הרגליים.‬
‫רישום סטודנטים‬
‫אוניברסיטה זולה, הכשרה מקצועית,‬
‫משכנתאות בריבית נמוכה ועוד.‬
‫בתים חדשים‬
‫מנהלת החיילים המשוחררים כבר שיכנה‬
‫חמישה מיליון משפחות צעירות בבתים חדשים.‬
‫והיכן, תשאלו,‬
‫בוחרים להתיישב רבים מהאמריקנים השאפתניים?‬
‫בעיר המלאכים, כמובן.‬
‫העיר בתנופת הצמיחה הגדולה ביותר בארצות הברית.‬
‫בכל רחבי לוס אנג'לס‬
‫נבנות שכונות מגורים גדולות חדשות.‬
‫לך מערבה, בחור צעיר.‬
‫עתידה של אמריקה נמצא בקליפורניה שטופת השמש.‬
‫הם‬
‫מפת לוס אנג'לס וסביבותיה מקרא של מפת ביטחון המגורים‬
‫א - מצוין, ב - עדיין רצוי ג - מידרדר, ד - מסוכן‬
‫א - מצוין‬
‫ב - עדיין רצוי‬
‫ג - מידרדר‬
‫לפני כמה שנים, מערב קומפטון ירוקה.‬
‫ד - מסוכן‬
‫בלי אף שחור, מקסיקני או יפני.‬
‫אבל כפי שאפשר לראות כאן, בתוך פחות מעשור,‬
‫כל השכונה השתנתה. עיר אדומה.‬
‫למעשה, הם היו צריכים לבנות עוד בתים‬
‫כדי לאכלס את השחורים שרוצים לגור שם.‬
‫אז מה אתה מוכן לעשות למעננו?‬
‫שבעה אחוזים ריבית על הלוואות‬
‫לכל הנכסים שחברת טראסט סאות'לנד רוכשת.‬
‫שבעה? אנחנו יכולים לקבל ארבעה מסאן טראסט.‬
‫אל תדפוק אותנו בריבית.‬
‫בטח לא בהתחשב בכל הרווחים שנספק לך.‬
‫אתם תמכרו את הבתים בסכום כפול ממה ששילמתם, ותגבו כמה,‬
‫20 אחוז על המשכנתאות?‬
‫רגע.‬
‫אתם מחייבים שחורים ביותר מ-20 אחוז?‬
‫אף אחד לא יכול לעמוד בהחזר כזה.‬
‫לולא נאסר על הבנק שלכם להלוות לשחורים,‬
‫- הייתם עושים אותו דבר. - בגבול הסביר.‬
‫שישה אחוזים, חבר'ה. בואו נגמור עם זה.‬
‫העיר תאשר בנייה חדשה במזרח קומפטון‬
‫ברגע שהבעלים המקוריים ימכרו.‬
‫- לא נתון. - אל תלמד אותי.‬
‫שיקגו. בולטימור. לנסינג...‬
‫אוקלנד, סיאטל...‬
‫זו הייתה ראיית הנולד.‬
‫תעביר משפחה שחורה אחת לשכונה לבנה הגונה,‬
‫ובעלי הבתים האחרים יזרקו עליך כסף במהירות הבזק.‬
‫השחורים לא מטומטמים. אפילו הם לא רוצים לחיות בין שחורים.‬
‫אין דבר אמריקני יותר מאנשים שמוכנים לשלם כפול‬
‫על משהו שאין באפשרותם לממן.‬
‫מה קורה אחרי שהם מבינים שרימו אותם?‬
‫אתה תמיד יכול לשאול את מיס קויסטרה אם תצליח לשאול תחבושת היגיינית.‬
‫אם הם משלמים את התשלומים, זכינו. אם הם לא משלמים, זכינו.‬
‫אתה מתפלל שהם יחמיצו תשלום.‬
‫- אתה מחזיר את הבתים לשוק. - במחיר יקר יותר.‬
‫ואז זו כבר שכונה שחורה.‬
‫אוכלוסייה שלא יכולה לקבל משכנתאות רגילות.‬
‫- אתה צריך חשבונייה? - נכנעתי.‬
‫- שישה אחוזים. - זהו זה.‬
‫מה התחזיות שלנו?‬
‫מיס קויסטרה היא האיש שלנו בשטח. כביכול.‬
‫כן.‬
‫התחלה טובה.‬
‫רק היום מכרנו את הנכס השני שלנו ברדיוס של שני רחובות.‬
‫המשפחות האלה, בעיקר של חיילים משוחררים שחורים,‬
‫באות מערבה בהמוניהן.‬
‫סליחה. שתי משפחות בשני רחובות זה המונים?‬
‫חשבתי שאמרת שהיא כרישה.‬
‫המשפחות האלה באות, והן מוכנות לקנות לפני שהן רואות את הנכס.‬
‫רק שתי משפחות לעת עתה, אבל אני חושבת,‬
‫שבחישוב שמרני, בתוך חצי שנה,‬
‫- מזרח קומפטון תיראה כמו מערב קומפטון. - תסתכלו במפה.‬
‫זו הבהלה לזהב שלנו, ויש לנו מונופול.‬
‫אם אני יכולה רק...‬
‫עשיתי מחקר קטן, ורק לומר את זה,‬
‫כשבעלי בתים שחורים נכנסים לשכונה, ערך הבתים דווקא עולה.‬
‫כן.‬
‫אני אומרת שבמקום ליצור בועה שאי אפשר להתמיד בה,‬
‫להרוס שכונות וחיים שלי בני אדם,‬
‫מה דעתכם שנציע משכנתאות בריבית תחרותית?‬
‫אני לא אומרת שלא נרוויח.‬
‫- איפה מצאת את הנקבה הזאת? - אנחנו לא קומוניסטים, הלן.‬
‫אלוהים, התמימות.‬
‫את כאן כי יש לך מוטיבציה.‬
‫ביצים יותר גדולות מאשר לכל גבר במשרד בקומפטון.‬
‫אני רק אומרת שלטווח הארוך...‬
‫יכולת להישאר בבית ולטפל בילדים או בבעל,‬
‫אבל מצאת את הייעוד שלך בחיים.‬
‫אל תדפקי אותו בכניעה לטבע החלש של בנות מינך.‬
‫אם את לא מצליחה למכור את מזרח קומפטון, תמצאי לעצמך...‬
‫אוי.‬
‫עשרים אחוז? על הקרן?‬
‫זה סטנדרטי לסוג כזה של רכישה.‬
‫אני יודעת שזה נראה גבוה, אבל אנחנו סופגים את כל הסיכון,‬
‫כי, כפי שאתם יודעים, בנק רגיל לא ילווה‬
‫לשחורים שעוברים לשכונות אקסקלוסיביות.‬
‫את מבינה, יקירה, בתוך 30 שנה הבית יהיה שלנו.‬
‫ואתם יכולים לגמור לשלם קודם, ככל שנסיבות החיים שלכם ישתפרו.‬
‫לא יימכר מגרש בחלקה זו למי שאינו לבן.‬
‫אנחנו, על כיסאות נדנדה, המון נכדים מתרוצצים סביב.‬
‫אין מחיר לעתיד המשפחה שלכם.‬
‫מה זה?‬
‫מוצא שחור‬
‫אל תתייחסי לזה.‬
‫מותר לנו לגור כאן בכלל, לפי החוק?‬
‫- אמרתי לך מה מיס הלן אמרה. - העולם משתנה,‬
‫ואתם זוכים להיות חלק מהשינוי. זה מסעיר.‬
‫אני אהיה כנה איתכם.‬
‫כמו בכל שינוי, יהיו כאבי גדילה,‬
‫אבל לא כאלה שיימשכו יותר מימים ספורים.‬
‫קראנו על כמה תקריות שהתרחשו בבל, מערב קומפטון.‬
‫שייכות לעבר. עכשיו?‬
‫לא תוכלו לדמיין מקום נעים יותר לגור בו.‬
‫את גרה שם?‬
‫אני עדיין חוסכת סנט לסנט, אבל...‬
‫אתה יודע הכי טוב.‬
‫אני לא מצפה שיהיו צרות,‬
‫אבל מעבר לילי עשוי לעורר פחות התרגשות.‬
‫ראית את ה"אלי אופ" של היום?‬
‫- הורג אותי בכל פעם. - כן.‬
‫מה שלומנו?‬
‫רק תטפל בחלק שלך.‬
‫תאכלי משהו, תרגישי יותר טוב.‬
‫אני עסוקה, בול.‬
‫בחייך. תישארי.‬
‫אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫כמה את יכולה למכור, לדעתך? בתים.‬
‫מנין לי? רק התחלנו.‬
‫כי אנחנו יכולים להריץ את זה בכל סאות'לנד ולעשות הון.‬
‫- אנחנו? - כן.‬
‫אל תיעשה חמדן. זה רווח קל.‬
‫קל? אני זה שמוודא שלא יפרצו שם מהומות גזעיות מחורבנות.‬
‫תוריד את הקול.‬
‫אילו לא שמרתי על השקט, כושים היו מתנדנדים‬
‫כמו פעמוני רוח מפאלמר דרייב עד כביש 10.‬
‫ואנחנו משלמים לך על זה.‬
‫אני לא מבין אותך, גברת.‬
‫אדם מקבל חמש, הוא רוצה עשר.‬
‫זה הטבע האנושי.‬
‫כן, עוד כמה עסקאות כאלה וזהו. יוצאת.‬
‫- שטויות. - תאמין במה שאתה רוצה.‬
‫את הכנסת אותי לזה.‬
‫עכשיו את מתכוונת לדפוק אותי עוד לפני שהרווחנו?‬
‫את חושבת שאני לא מכיר את החוק?‬
‫זו העבודה המזורגגת שלי.‬
‫ומה שאת עושה הוא לא חוקי.‬
‫לשנינו.‬
‫לא.‬
‫את משלמת לי במזומן.‬
‫אני לא קיים. באותה מידה יכולתי להיות רוח רפאים.‬
‫אבל החוזים שאת מחתימה בשביל החברה?‬
‫אלה כתובים על נייר, הלן.‬
‫ואת אחראית לכול.‬
‫הבוסים שלך, אני בטוח שהם לא חותמים את השמות שלהם על החוזים.‬
‫אז אם תנסי להלשין עליי,‬
‫זו המילה שלך מול המילה שלי.‬
‫- תקשיב, בול, אני... - לא, לא.‬
‫תבכי על זה לבוצ'יות בכלא טהאצ'פי.‬
‫נעשה את זה עד שזה ייעשה.‬
‫שיכנו שתיים.‬
‫מי הבאה בתור?‬
‫משפחת אמורי. היא תבוא היום.‬
‫את עדיין פה? אני צריך לדעת עוד משהו?‬
‫לא. הם סתם משפחה.‬
‫בעל, אישה, שני ילדים. בנות, אני חושבת. הוא מהנדס...‬
‫אני לא מצלם אותם לשער של "לייף".‬
‫לא אכפת לי מי הם ומנין הם,‬
‫אני צריך רק לדעת לכמה כוח אזדקק‬
‫למקרה שקונג יחליט להתנהג כמו קוף.‬
‫ועדת הקבלה של השכונה שלנו כבר תעשה לו שחור בעיניים, כביכול.‬
‫את באמת צריכה לאכול משהו, צבע הפנים שלך לא כל כך טוב.‬
‫- לך תזדיין, בול. - לא חשבתי שאני הטיפוס שלך, קויסטרה.‬
‫זו את. שמוכרת בתים לכושים?‬
‫שמעת מה הם עושים לנשים?‬
‫הם לא מתמהמהים כמו גבר לבן.‬
‫- שמע, אני... - משהו כזה?‬
‫תבכי.‬
‫תבכי?‬
‫אז מה, תפסיקי לעשות את זה?‬
‫למכור להם?‬
‫אם נראה את הכלבים האלה בלי סחבה ביד במזרח קומפטון...‬
‫סליחה, אבל מה זה?‬
‫זה לא צריך להדאיג אתכם.‬
‫זה כמו שאמרתי לך בטלפון, מר אמורי,‬
‫כבר אי אפשר לכפות משפטית את החוזים.‬
‫ידעת?‬
‫הבית הזה שלכם.‬
‫אני חושבת שמישהו‬
‫רוצה אפרסקים.‬
‫אימא באה.‬
‫אני כאן.‬
‫כבר חוזרת.‬
‫היי, סארג'.‬
‫יום יפה.‬
‫כן.‬
‫כן, באמת יפה.‬
‫לא הלכת לאיבוד, נכון?‬
‫לא, לא הלכתי לאיבוד.‬
‫סתם יצאתי לטייל, וראיתי את הבית היפה שלכם.‬
‫- סרג'נט, בוא. - זה בסדר.‬
‫תראה אותך. איזה ילד טוב.‬
‫אתה מחבב אותי, נכון?‬
‫אבדו הימים‬
‫שבהם היה לבי צעיר ושמח‬
‫נעלם העמל‬
‫משדות הכותנה‬
‫אבא שלי נהג לשיר לי את זה.‬
‫אני אוהבת את השיר הזה.‬
‫את לא?‬
‫לא מכירה אותו.‬
‫הלך מן העולם‬
‫לארץ טובה יותר שאני מכירה‬
‫אני שומעת את הקולות הרכים קוראים‬
‫אולד... בלק... ג'ו‬
‫סרג'נט.‬
‫אני כאן, חמודי.‬
‫זה התינוק שלך?‬
‫כן.‬
‫- מה שמו? - צ'סטר.‬
‫צ'סטר.‬
‫כדאי שתלכי לדרכך. עכשיו.‬
‫בעלי יחזור הביתה בקרוב.‬
‫האיש שיצא מכאן עם... שתי ילדות קטנות,‬
‫לפני כשעה?‬
‫ראינו אותו.‬
‫אני יכולה לקבל אותו?‬
‫גברתי?‬
‫את הבן שלך.‬
‫אני רוצה אותו מאוד-מאוד.‬
‫תיתני לי אותו?‬
‫לכי מפה! לכי.‬
‫אני כאן!‬
‫תינוקי! זה בסדר.‬
‫אני כאן.‬
‫זה בסדר. תראה. די, די.‬
‫ראשי שחוח‬
‫אני שומעת את הקולות הרכים קוראים אולד בלק ג'ו‬
‫אני כאן.‬
‫חתול בשק.‬
‫פעם נוספת.‬
‫חתול בשק.‬
‫כי האל אהב כל כך את העולם,‬
‫עד שהקריב את בנו יחידו,‬
‫כדי שהמאמינים בו לא ילכו לעולמם,‬
‫אלא יחיו לעולמי עד.‬
‫שכן האל שלח את הבן אל העולם, לא כדי להוקיע את העולם,‬
‫אלא כדי שהעולם יינצל דרכו.‬
‫המאמינים בו אינם מוקעים.‬
‫מי שאינו מאמין, כבר מוקע,‬
‫כי הוא לא מאמין בשם בנו היחיד של האל.‬
‫והוא אמר,‬
‫"עירום יצאתי מבטן אמי‬
‫"ועירום אשוב שמה.‬
‫"אלוהים נתן ואלוהים לקח.‬
‫"יהי שם אלוהים מבורך. אמן."‬
‫מה אמרת?‬
‫לאל הכול יכול יש תוכנית, זה הכול.‬
‫הוא נתן והוא לקח...‬
‫כשהוא יבוא לקחת את הילד שלך,‬
‫תמסרי את ברכותיי לאלוהים שלך.‬
‫סביר יותר למצוא את הקלאן ממתין במונרו‬
‫מאשר את בני הזונה שעשו את זה.‬
‫במונרו תולים כושים רק כדי שיעשו צל.‬
‫קדימה, תכניס לגוף קצת מזה.‬
‫יש לך משפחה.‬
‫אם זה היה קורה לי ולמשפחה שלי?‬
‫למות עם היד סביב הצוואר של איזה לבנבן‬
‫יהיה מראה הרבה יותר נעים מאשר לחיות...‬
‫סתום את הפה, וודי.‬
‫לך אין בשביל מה לחיות בכל מקרה. לאיש הזה יש.‬
‫אימא?‬
‫חתול בשק.‬
‫קטפנו אותם בשבילך הבוקר.‬
‫היא מפחידה אותי, רובי.‬
‫היא רק עצובה.‬
‫גם אנחנו עצובות.‬
‫היא תהיה בסדר בקרוב.‬
‫את חושבת?‬
‫חתול בשק!‬
‫אני לא רוצה להיות כמו אימא.‬
‫לעולם לא נהיה כמו אימא. תגידי את זה.‬
‫- לעולם לא נהיה כמו אימא. - לעולם לא נהיה כמו אימא.‬
‫אתה תגן עלינו. נכון, אבא?‬
‫תמיד אגן עלייך, ילדונת.‬
‫את לא צריכה לחשוש.‬
‫הם לא יבואו הנה שוב. אני מבטיח לשתיכן.‬
‫אני כאן. שום דבר לא יפגע בכן.‬
‫ואם אימא לא תחזור?‬
‫אימא לא הלכה לשום מקום.‬
‫כן, אבל היא לא כמו קודם, אבא.‬
‫כלומר, אתה לא שומע אותה?‬
‫מדברת איתו?‬
‫זה כאילו היא משוגעת או משהו.‬
‫שקט עכשיו.‬
‫אסור לכן לדבר כך על אימא.‬
‫מה שהיא עברה.‬
‫אין מילים לתאר את מה שהיא עברה.‬
‫אבל אני שומר עליה.‬
‫אני שומר על כולכן.‬
‫מבטיח.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בן שלי.‬
‫בן שלי!‬
‫הלו?‬
‫מדבר.‬
‫כן. אני עדיין מעוניין מאוד.‬
‫יש לי משפחה בקליפורניה.‬
‫תודה. תודה, אדוני.‬
‫גם אני מצפה לפגוש אותך.‬
‫לאק!‬
‫צ'. א.‬
‫הגיע הזמן ללכת, לאק.‬
‫יש לנו שם שתי ילדות קטנות שזקוקות לאימא שלהן.‬
‫אני זקוק לך, לאק.‬
‫אני לא מסוגל לעשות את זה לבד.‬
‫אנחנו נתגבר, מותק.‬
‫את זוכרת מי אמר לי את זה?‬
‫לא משנה לאן ניסע.‬
‫כמה רחוק.‬
‫הוא תמיד יהיה איתנו.‬
‫תרגום: הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬