Mamma?
Mamma? Er alt i orden?
Sov, Ruby Lee.
Mamma har det bra.
Mamma?
Er du våken?
Sov, jenta mi.
Mamma har det bra.
DEM
Ser jeg pen ut nå, mamma?
Au, mamma!
-Gracie Jean! Jeg er så lei for det. -Hva har du gjort?
Hun brente meg, Ruby!
DAG 7
Hva er klareringen på gondolen fra innkjørselen?
Jeg er ikke opptatt med å drive en avdeling, så ta deg god tid.
Den er 0,0625.
Ja. Sikkert.
Men...
Hvor er notasjonen?
McCluskey har ansvar for innkjørselen, sir.
Jeg håndterer bare gondolen.
Du håndterer bare...
Det er et samarbeid, Emory, det er det jeg prøver på.
Ja, sir.
Her er en tanke, kanskje
om du ikke var så opptatt med å smiske med sjefene,
ville arbeidet ditt vært bra.
Hva tror du Stoat vil gjøre?
Invitere deg på golf?
Han ville ikke invitert deg som caddie.
Et lite svart college i sør kan være godt nok for inngangsnivå,
men la meg si deg noe, Emory. Dette...
Dette er Pentagon-kontrakten.
Jeg vet ikke om du er klar.
Vet ikke om jeg er klar?
Fordi jeg ikke gjorde en annens arbeid?
Er du frekk? Er det det som skjer nå?
La meg si deg noe, frekkhet sender deg ut døra.
Bare prøv, vær så snill.
Hør her.
Jeg er stor nok til å innrømme at jeg gjorde en feil.
Jeg tok deg med for fort.
Sparker du meg...
...herr Berks?
Det blir gjort for mindre.
Nei.
Men jeg tar deg av Pentagon-prosjektet.
Herr Stoat sa: "Bygger du den, eier du den."
Det er mitt arbeid, sir.
Og jeg sier...
...profitt-deling er noe du gjør deg fortjent til, Emory.
Du tjener fortsatt mer enn alle svarte jeg har hørt om,
så ikke begynn å klage.
På den lyse siden har du potensial.
Så, gå ned til kommersiell,
du kan jobbe på DC-7 airfoil.
Ja, sir.
Unnskyld?
Ja, sir.
Flink gutt.
Kommer.
Jeg vet ikke. Du ber om min mening,
så jeg skal gi deg min mening,
men du vil ikke like den.
Jeg vet hvordan det høres ut. Du tror jeg er gal.
Ja, jeg tror du er gal.
Gal for å flytte til hvite Compton.
Nei... Jeg skadet Gracie Jean i morges.
Jeg brente barnet.
Det er fordi du ikke er god på hår.
Ray Charles kunne sagt det.
Men nei, du kunne aldri skadet de jentene.
Men jeg er nysgjerrig, Luck.
På hvorfor du ikke har sagt det.
Hva? Jeg vet ikke hva...
Det som skjedde, Lucky.
Med gutten din.
Snakk om det eller ikke.
Uansett kommer jeg til å være her for deg.
Flytt. Et hus ble nettopp ledig her, to soverom.
Ingen hvite folk prøver å drive en til vannvidd her ute.
Den kvinnen.
Dere sa at en farget dame flyttet til Compton og gjorde noe...
Vi var så fulle, jeg vet ikke hvorfor du...
Hazel. Du sa du er her for meg.
Hva skjedde?
Jeg ser at du vet noe.
Det er bare dette ansiktet.
Det er sånn det ser ut.
Hazel.
Å, faen.
Ja, Beaumontene.
En farget familie, akkurat som dere.
De bodde i Øst-Compton en liten stund,
til de drittsekkene,
de drev den kvinnen og familien hennes til vanvidd.
Hvordan, Hazel?
Hun drepte dem.
Søren, det barnets navn var Arnette Beaumont.
Gud, de la henne inn på Central State galehus.
Og det stedet,
det stedet er ikke egnet for mennesker...
Jeg tok ham ikke med meg.
Vi trenger at mannen din kommer og signerer.
Jeg må sørge for at...
-Kan jeg hjelpe? -Betty Wendell, skal treffe herr Fuller.
Ja. Denne veien.
Flytte? Allerede? Men dere har bare vært i Compton...
Jeg vet det.
Kan dere få pengene tilbake?
Med våre sparepenger finner vi nok noe fint.
Mellom oss sagt er ikke Compton hva det pleide å være.
Hva? Vest-Compton har hatt noen...
Det er som Santa Ana, søppelet blåser østover, mot oss.
Det er veldig synd.
Clarke burde vært her.
Jeg åpnet denne kontoen.
Ja. Og han har skrevet under, og han er mannen din.
Jeg kan ha sagt feil.
Min far åpnet denne kontoen.
Jeg er sikker på at jeg kan ringe og si til ham
at hans penger, hans datters penger,
ser ut til å være utilgjengelige på institusjonen din.
De er utilgjengelige fordi de ikke er der, Betty.
Beklager å måtte si det.
Det var over 6000 dollar der.
Det er ikke min oppgave å...
En ektemann og en kone er et hellig bånd.
Jeg har ikke rørt en krone.
Hvor mye tok mannen min ut?
Ta det opp med ham.
Jeg tar det opp med deg.
Du har litt mindre enn 400 dollar igjen.
Takk for møtet, herr Fuller.
Du har'n.
Jeg skal spise opp.
Jeg har en overraskelse.
Jeg spurte, og de sa ja.
Jeg prøver meg som heiajente, og du skal bli med.
Hvorfor snakker du med meg?
Jeg mener, hva vil du?
Jeg vil ikke ha noe.
Jeg trodde vi var venner.
Ja, men hvorfor meg?
Har du ikke andre venner?
Jeg ser deg, Ruby Emory.
Du kunne ikke gjemme deg her selv om du prøvde.
Så slutt å prøve.
Kan like godt gi alle som glor noe å virkelig stirre på.
Gymsalen, etter skolen, møter du meg der?
CALIFORNIA CENTRAL STATE SYKEHUS
Arnette Beaumont vil treffe deg.
Hva skyldes denne gleden?
Femten minutter.
Fru Beaumont.
Jeg har kommet fra Compton,
Øst-Compton.
Er du gift?
Barn?
Ja.
To døtre.
Før du dreper dem,
bør du tenke på hvor mye du vil savne dem når de er borte.
Luck?
...-54 DeSoto fortjener navnet automatgir.
Grunner du bør oppdage selv.
Gå til din DeSoto Plymouth-forhandler snart.
Se og kjør den vakre, stilige,
karakteristiske 1954 DeSoto med automatgir.
Den er tilgjengelig i to hele serier,
den mektige 170 hestekrefter Firedome
og den geniale Powermaster Six.
Overbevis deg selv om at i år er DeSoto...
Robert Young...
Og Jane Wyatt.
Med Elinor Donahue, Billy Gray og Lauren Chapin
i Father Knows Best.
Du har nok rett.
Du mener du kan se på en om han er i stand til å bryte loven?
I de fleste tilfeller, ja.
Den kriminelle har ansiktstrekk som merker ham umiddelbart.
Det vanskelige er en normal person, drevet til kriminalitet.
En slik mann avslører seg til slutt via frykt.
Frykt for loven eller Gud.
Og din evne til å inspirere frykt må være et kraftig våpen.
Veldig. Ofte driver det en mann til oss,
og sparer oss for jakten på ham.
Og så ville jeg ikke tilstått åpent,
men som én kriminolog til en annen,
vi tar æren for å være umenneskelig dyktige.
Ja, sir...
Det er ikke bare trommene som skremte dem,
det er de knoklene du fikler med.
-Tull. -Tull.
Det er én måte å si det på, men de trodde
de beina gikk rundt her en gang,
og de som brukte dem...
Gud, herr Henry, disse apestrekene gir meg latterkrampe.
Hvor kom du fra?
Dette er mitt hus.
Du betalte nok for det.
Det stemmer.
Jeg betalte for dette.
Alt sammen.
Jeg.
Og nå tar den hvite idioten mat fra dine barns munn,
den gamle kjeltringen.
Jeg sier profitt-deling er noe du gjør deg fortjent til, Emory.
Herr Henry, du høres ut som ham.
Gud, hva slags apestreker har du drevet med?
Hvem i helvete tror han at han er?
Jeg var kraftig tørst, herr Henry,
og nå kan jeg tenke skikkelig.
Hva skal du gjøre?
Jeg har sett det ansiktet før...
...og problemer følger rett etter.
...til flagget
til Amerikas forente stater
og til republikken
som det står for,
en nasjon, udelelig,
med frihet og rettferdighet for alle.
Hvem ønsker å komme opp hit og lese lojalitetsforpliktelsen?
Gracie Emory.
Jeg sverger troskap
til flagget til Amerikas forente stater
og til republikken det...
Republikken...
Republikken, som det står for... Det er greit.
Republikken, som det står for...
Repub...
Katta i sekken.
-Katta i sekken. -Gracie, det er nok.
Katta i sekken.
Ikke le.
Katta i sekken.
Gracie Jean Emory, det er nok!
Katta i sekken.
Gracie? Gracie, slutt!
Gracie! Gracie, slutt!
Slutt, Gracie!
Jeg vant lotteriet, denne huden.
Halve rytmen, dobbelt belønning.
Det var det mor sa.
Rikdommen skadet ikke,
men rikdom kan bare få en farget person så langt.
Det den ikke kan kjøpe, er friheten til å glemme hvem du er.
Hun hadde et ordtak, min mor,
"Lyst og nett, alt er rett."
Saken er, jeg hadde ikke tenkt på de ordene,
eller henne,
på årevis.
Ikke én gang.
Ikke før jeg flyttet til Øst-Compton.
Natten det skjedde, hadde vi ikke forlatt huset på dagevis.
BLEKEMIDDEL
Lyst og nett, alt er rett.
Det jeg gjorde mot familien min,
var uhellig, ondt,
men noe trakk meg,
tvang meg.
Jeg fortalte aldri politiet om ham.
Ham?
Hvem er han, fru Beaumont?
Mannen med den svarte hatten.
Du kom!
Basketballaget stjal gymsalen.
Jentene er nedenunder. Kom an.
Fru Emory, beklager å måtte ringe deg,
men jeg er redd vi har...
-Gracie Jean, hent sakene dine. -Fru Emory.
La oss gå.
-Beklager, mamma. -Beklager for hva?
Fru Emory, din datter synes å ha noen problemer.
Hva slags problemer?
Jeg kan ordene, mamma. Jeg lover.
Gracie, du har sagt ditt.
Betyr ordene "katta i sekken" noe for deg?
Fru Emory, vi tror ikke Gracie er klar for dette utdanningsnivået.
Det er ikke bra for de andre elevene, de er her for å lære.
Av deg?
Jeg sier at dette ikke er rett sted for din datter.
Du har rett i at det ikke er det.
Guttene våre vil skinne i kveld! Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Langs hele rekka!
Når solen går ned Og månen kommer opp
Guttene våre vil skinne
Guttene våre vil skinne i kveld! Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Langs hele rekka!
Når solen går ned Og månen kommer opp
Guttene våre vil skinne
Guttene våre vil skinne i kveld! Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Langs hele rekka!
Når solen går ned Og månen kommer opp
Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Langs hele rekka!
Når solen går ned Og månen kommer opp
Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Guttene våre vil skinne!
Guttene våre vil skinne i kveld! Langs hele rekka!
Unnskyld meg.
Unnskyld meg, sa jeg.
Kan jeg hjelpe deg?
Hva gjør du her, gutt?
Se på meg når jeg snakker til deg.
Beklager, sir, må ha gått meg vill.
Jeg vil si det.
Ja.
Mamma, jeg er trøtt.
Vil du jeg skal bære deg?
Store jenter kan gå fort.
Men jeg er ikke så stor som deg.
Gracie Jean, på skolen...
Jeg gjorde ikke noe, mamma.
Jeg vet det.
-Ingenting. Mamma. -Jeg vet det.
SVARTINGHIMMEL
Prøv å huske.
Hva fikk deg til å si de ordene,
"katta i sekken"?
Så du frøken Vera på skolen i dag?
Det er greit, jeg blir ikke sint.
-Jeg liker meg ikke her. -Ikke jeg heller.
Det er derfor vi drar.
Fru Emory?
Har du tenkt å rydde opp i dette rotet?
Det er ikke slik siviliserte mennesker bor.
Det kan du si, fru Wendell.
Svartinger.
Hold veska mi, vennen.
Du blir her, ok?
Noen av oss er bare lei av...
Det stemmer, mamma, vi banker dem.
Den forbanna kjerringa!
Den forbanna svarte kjerringa!
Ja,
Metcalf 8442, er du snill.
Hallo.
Hallo, ja, det er Betty Wendell.
Jeg ville ikke plage deg, men...
...jeg trenger den tjenesten.
Nå.
Tekst: Lotta Bekken