DEM
Hallo?
Stuart Berks, hvor mange ganger kommer det til å skje slik?
Ok, farvel.
Beklager, George. Jeg vet det virker sprøtt,
å dukke opp slik, men jeg måtte komme meg ut før...
-Det går bra. -Herregud, det gjør det ikke.
En liten slurk hjelper.
Du sa at du trengte noe.
Du sa du var en mann som kunne gjøre ting.
Ta det rolig med den. Den er sterk.
Jeg trenger at noe blir gjort, George.
Jeg vil ha dem vekk.
Den svarte kjerringa og familien, jeg vil ha dem...
Vet du hva du spør om?
Du kan spørre meg 100 ganger, og jeg ville sagt det samme.
Hun slo meg, George.
Rørte hun deg?
Jeg er ferdig med høflige meldinger.
Hvis en hund biter, avliver du den!
Du vet hvordan du gjør det, ikke sant?
Det er bare oss, George.
Jeg vet hvordan.
Så du vil gjøre det?
Så lenge og så sakte som du vil.
La oss gå inn og sette oss.
Dette er favorittene mine.
-Men hva med lekene mine? -Én leke.
-Men... -Ikke klag, Gracie Jean.
Vi kan hente resten senere.
Hva med Ruby og pappa?
-Skal vi forlate dem? -Nei, selvfølgelig ikke.
Så snart de kommer hjem, drar vi sammen.
Hvor?
Et fint sted. Gå og hent resten av...
-Pappa sa at dette stedet var fint. -Gracie Jean, vær så snill.
Er det fordi du slo den hvite damen?
Om moren din slo noen, fortjente de det.
Er det fordi jeg var slem på skolen?
Nei, lille venn.
Ikke barnet mitt.
Det var ekle, gamle frøken Vera.
-Tror du meg? -Alltid.
Ser du den bælstygge hvitingen igjen, skriker du så høyt du kan.
Mamma skal slå henne også.
"Bælstygge hvitingen".
Jeg vil aldri la noe på denne jorden såre deg.
Ok?
-Hent sakene til søsteren din, ok? -Ja, mamma.
Hvordan ser det ut, betjent?
Et pokkers rot.
Nøklene hennes er borte, og vesken hennes.
Herregud, trenger du en pipe og et forstørrelsesglas?
Svartingen bortførte Betty.
Herr...
Kan du ikke hente en penn?
Stav det riktig.
John Q. Skatteyter.
Jeg kunne ikke unngå å legge merke til plenen utenfor familiens hus.
Det kunne ikke ha vært deg, ikke sant?
Alt ble jo stavet riktig.
Du og Clarke kan sitte her og dra dere i løken,
men jeg venter ikke til noe skjer med min familie.
Før betydde det noe å være fri, hvit og 21.
Jeg er lei for det. De er bare litt opphisset.
-Går det bra? -Jeg er redd, men...
Ikke for dette.
Forleden kveld.
Et par av mine karer sa de så deg henge der du ikke hører hjemme.
Ja, det var...
Beklager.
-Det... Hør her... -Du...
De stedene ser ut som hvilken som helst bar på utsiden.
Sikkert bare en feil, ikke sant?
Ja. Du skjønner det.
Ja. Feil sted, feil tid.
Stemmer.
Du tror ikke den fargede fyren over gata
hadde noe å gjøre med dette, gjør du?
Bilen og vesken hennes er borte,
som forteller meg at hun dro på eget initiativ.
Og jeg har møtt kona di.
Hva... Gjør du det nå?
Jeg vil...
Jeg vil være der. Jeg vil se deg gjøre det mot dem.
Herregud.
Det har vært så vanskelig.
Jeg har ventet og ventet og...
Jøss, hvis jeg ikke er våken og til stede for dette,
og du er her for det.
Hvis en kar bare kunne dø av lykke akkurat nå.
Kom igjen!
Whisky.
Isen føles så god på leppene.
Jeg vet ikke... Jeg er så tørst.
Kjære vene.
Jeg ba deg ta det rolig.
Du er bare så liten.
Jeg måtte gjette om hvor mye jeg skulle ha i.
Du vil våkne...
...og du får se.
Skyene...
Ikke vekk dem.
Og du stakk av som om jeg ba deg om husleien.
Jeg skulle til å ringe deg og spørre om vi kunne...
Det er trangt hos deg,
-men hvis vi kunne bo et par... -Lucky. Slutt, sitt.
Hva feiler det deg? Sitt!
Noen ting kan man ikke løpe fra, Luck.
-Hvor er jentene? -Jeg ba Gracie Jean pakke.
Hvordan håndterer den minste det?
Hun klarer seg.
Vi klarer oss. Vi må bare vekk herfra.
Det vil ikke bringe Chester tilbake.
Du har ham på en hylle.
Han ser akkurat ut som Henry.
Det er en pen baby.
Kom igjen, se.
Lucky, jeg har tenkt på deg.
Tenker på dette og...
Og dette her ute, hvite som vil drive deg til Gud vet hva,
jeg kan ikke unngå å tenke
at kanskje Chester har det bedre
i Herrens armer enn i dette rotet.
Kom an.
Ja, slipp taket. Hazel passer på deg.
Hvorfor er du frekk?
-Jeg trodde... -Hysj med alt det der.
Du må aldri la dem vite hva du tenker.
Du kan få oss drept.
Hvordan skjedde det?
De hadde store gamle ferskentrær
forbi tobakk-åkrene.
De grodde vilt.
Sjefen pleide å la barna plukke dem,
og de kom løpende forbi oss,
og lo som om Gud kilte dem.
Vi bare så på og fortsatte å kutte tobakk.
Du jobbet fra dag til natt,
med solen hengende over deg bare for å irritere deg,
og alt du ønsket deg, var en saftig fersken.
Jeg liker ikke søtsaker.
Det gjør du om du har jobbet på åkrene.
Har du jobbet på åkrene?
En dag, da solen var så sterk
at vi var halvveis til grava, og gamle Cuffy...
Den fyren...
...han er så gammel at han må ha kommet med den første båten.
Gamle Cuffy, han besvimte fordi varmen var for mye.
Jeg skammer meg ikke over å si at jeg nesten ble slått ut selv.
Så jeg sa til meg selv:
"Herren skapte disse ferskenene.
Han har ikke noe imot det om vi får litt styrke."
Så jeg samlet dem,
bare de som nesten var råtne og lå igjen på bakken,
de som hadde falt av.
Jeg plukket dem ikke engang.
Og jeg tok dem med,
og Cuffy kom tilbake til livet som Lasarus selv!
Når sjefen kommer
og ser ferskensteinene på bakken,
sier han: "Hvor kom ferskenene fra?
"Det vokser ingen ferskener på åkeren."
De fleste svarte er for redde til å svare,
men jeg vet fakta.
De ferskenene er ingens eiendom,
bortsett fra kanskje Herrens,
så jeg sier: "Jeg hentet noen til oss.
"Bare de som falt av."
Og sjefen sier
at det ikke er noe sted som ikke er hans,
og ingen svarte kan legge beslag på en snegle uten tillatelse.
Så spurte han meg hvor mange ferskener jeg tok,
så jeg løftet fingrene for å vise ham, og...
-Du vet hva jeg ville gjort med... -Ikke en forbanna ting!
Tror du meg ikke?
Du så...
...hva jeg gjorde.
Og du vet hva jeg ville ha gjort mot ham.
Sjefen? Berks?
Jeg kunne ikke.
Han var ikke hjemme.
Det var ikke min feil.
Herr Henry, du ser aldri ut til å være
på rett sted til rett tid.
Hva faen skal det bety?
Da de hvite kom for å ta frøken Lucky.
-Hvor var du? -Slutt.
-De hadde det gøy med den jenta. -Hold kjeft.
Og så tok de den gutten.
Han hadde ikke gjort noe mot noen.
Chester.
Han likte fersken.
Ti stille før jeg dreper deg.
Er du redd?
En svart manns himmel er en hvit manns hva?
Helvete.
Klart, du har rett.
Søte, barmhjertige Jesus.
Du lærte oss
at du og bare du
kan være barmhjertig og rettferdig,
men ikke i denne verden.
Denne verden fylt av menn, hatefulle menn.
Men i ditt rike,
Lucky, er det enger med kløver og honning.
Det er det som venter oss.
Ikke i denne verden.
De vil forgifte våre vakre, svarte babyer i denne verden.
De vil drepe sønnene våre, men vi lar dem ikke gjøre det.
Nei, det vil vi ikke.
Lucky, nei.
Og de ønsker å ødelegge,
få oss til å ødelegge oss, Lucky.
Men det lar vi dem ikke!
-Nei, det skal vi ikke. -Nei! Ikke babyene våre!
-Ikke babyene våre. -Ikke oss selv!
Det lar vi dem ikke!
Vi er mødrene.
Det er tid for at mødrene
gjør arbeidet til vår Fader, Lucky!
Vi vil gjøre arbeidet til Faderen, Lucky!
Det er over 100 millioner av dem,
og bare noen få millioner av oss.
Kanskje vi ikke kan slå dem,
men vi kan sørge for
at vi gir våre barn til vår Herre Jesus.
Når vi sier det, ikke når de sier det.
Og på denne måten tar vi makten tilbake,
og tar fra dem deres.
Mamma!
Hva er det du gjør?
Vi ber, kjære.
Og han hørte meg.
Hvem, mamma?
LAGERSKAP
Så du ansiktene deres?
Du var utrolig, Ruby.
Og de høye sparkene? Fantastiske.
Jeg visste ikke at jeg kunne gjøre det.
Det gjorde du.
Og i kveld, der ute, kommer alle til å se den virkelige deg.
Jeg er så stolt av deg.
Hva vil du?
Jeg vil ha den av meg.
Mamma, alle sammen...
Jeg vil ikke være som dem lenger.
Jeg vil ikke være stygg lenger.
Jeg vil være vakker, Doris.
Perfekt.
Som deg.
Åpne øynene, Ruby Lee.
Se.
Hvordan kunne du...
Se.
Etter at vi fikk deg,
trodde vi ikke at vi ville få et barn til.
Men så...
Kom storken med Chester.
Det stemmer.
Og jeg vet at du savner ham like mye som jeg gjør.
Men han er i himmelen, mamma.
Ikke vær trist.
Barnet kommanderer ikke forelderen.
Jeg er lei for det, mamma.
Hvem snakket du med ovenpå, mamma?
Det er kaldt her nede.
Hvis Ruby kommer hjem, blir hun redd om hun ikke finner oss.
Mamma?
"Og hun, som elsket sin sønn,
"ofret ham...
"slik at vi kunne bli frelst."
Faraos hjerte ble forherdet,
og Moses slapp løs en stor pest.
Er din skammelige svarthet bedre enn Job?
Enn Abraham?
Du er et beist i forhold til dem.
Jeg må redde deg, lille venn.
Mamma, jeg sa unnskyld.
Du savner ham, ikke sant?
Du skal leke med lillebroren din.
Mamma, jeg vil ikke. Vær så snill.
Savner du ham ikke?
Hva slags stakkar er du?
Jeg skal være snill. Jeg lover.
Du ødelegger alt du rører,
og ditt sinn er mitt å kommandere
som en geit, eller en gris som roter i skitt.
Jeg må redde deg.
Gjør det, beist.
Unnskyld. Mamma ville aldri skade deg.
Men du prøvde!
Nei, det var...
Det var frøken Vera.
Var det?
Hun var rett ved siden av deg.
Og jeg hugget hodet av henne.
Mamma!
Mamma, det er noe galt med meg.
I himmelens navn.
Herr Emory.
Mannen jeg har sett etter.
Er noe galt, konstabel?
Hvor mye tid har du?
Det høres rart ut,
men har du sett noe rart foregå i Wendell-huset?
Jeg ser mye, konstabel.
Kona, mannen,
han har ikke sett henne, og huset er bare kaos.
Jeg sa at det sikkert ikke var noe, men, du vet.
Jeg håper virkelig kjerringa har det bra.
Unnskyld?
Jeg håper at alt er i orden.
Du har fortsatt ikke svart på spørsmålet mitt.
Når jeg tenker meg om,
har jeg lagt merke til noen ting.
Rare greier.
Som hva?
Jeg prøver å la være å blande meg i andres saker.
Det skjer fæle ting.
Nå trenger jeg at du gjør det.
De er allerede ute etter oss.
Om jeg sprer rykter nå...
Det er bare deg og meg her.
Kom igjen, herr Emory.
Hva hadde du følt om det var din kone?
Apropos din kone,
er hun fortsatt litt...
Kanskje jeg snakker med henne, ser hva som skjer.
Jeg sa at fæle ting skjer.
Nå har du gjort det!
Hva i... Hvorfor gjorde du det?
Herregud, Marty, hva er den til?
Vaktel. Hva faen tror du den er til?
-Noe? -Ingenting ennå. Er du klar?
For hva?
Å gå dit og stille dem de rette spørsmålene.
-Jeg så ikke bilen hans, Marty. -Så?
Så dere skal gå rundt og trakassere kvinner og barn nå?
La oss vente på ham.
Hva vil Betty tro om hun ser dette?
Menn som forsvarer hennes ære?
Blir hun sur av det, hvis du ikke slår til henne, gjør jeg det.
Unnskyld?
Det er ham.
-Jeg er lei for det. -Ikke vær lei deg.
Det er ikke deg. Det er ikke noen av oss.
Det er dette stedet, og vi drar.
Luck!
-Vennen, vi må... -Vi må dra. Nå.
Hvor skal vi dra?
Jeg er lei for det.
Nei.
Jeg er lei for det.
Jeg har pakket noen ting. La oss gå.
Ok.
Kom an!
Kom deg inn. Raskt.
-De rømmer. -De skal ingen steder.
Ro deg ned. Vi gjør ikke dette. Jeg kan gå dit...
Ikke gjør noe dumt.
Slutt, Marty. Slutt.
Nei. Jeg lar deg ikke gjøre dette!
Henry!
Jeg bryr meg mer om kona di enn du gjør.
Mamma, be pappa skynde seg.
Kom ut, Emory!
Hva er det som foregår? Hva holder pappa?
Vær så snill.
Hvorfor?
Jeg kunne ikke forlate ham.
Vær så snill.
Jeg kunne ikke forlate ham.
Jeg kunne ikke forlate...
Jeg kunne ikke forlate ham.
Jeg er så lei for det!
Gutten min!
Tekst: Lotta Bekken
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg