‫הם‬
‫גברת אמורי,‬
‫נראה שהתורזין מתייחס אלייך יפה.‬
‫המקום הזה הוא מקלט, את מסכימה?‬
‫יש לנו ביקור מצוין היום, ד"ר מוינהן.‬
‫שלום, גברת אמורי.‬
‫אמרו לי שאת עדיין מסרבת לאכול, לאקי.‬
‫- אבל היא אמרה שאני יכולה לקבל את זה... - השם הוא גברת אמורי.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫מתי אוכל לראות את המשפחה שלי?‬
‫- מה אמרנו על התרגשות? - אני לא...‬
‫אני לא מתרגשת.‬
‫ילדה טובה.‬
‫כל אחד מלמד אחד, אלה מיי.‬
‫אני אדאג לה, דוקטור!‬
‫שימי לב, לאקי. את צריכה לשים לב.‬
‫היא בת מזל ממש.‬
‫הרשויות בקרוליינה הצפונית אישרו את הסיפור שלך.‬
‫איזה סיפור עצוב.‬
‫כלא הוא לא המקום הנכון בשבילה.‬
‫יש לה בעיה רפואית, לא פלילית.‬
‫אני רק צריך לדבר איתה.‬
‫- על מה שעשתה לבן שלך? - היא לא עשתה כלום לבן שלי.‬
‫- כמובן. - לקחו אותה מהר מאוד,‬
‫ולא הספקתי לדבר איתה.‬
‫מה היית אומר לה?‬
‫מר אמורי, ראיתי התנהגות כזאת בעבר. אני מתמחה בה.‬
‫האם ידעת שכמה נשים שחורות,‬
‫חלקן במצב קשה משל אשתך,‬
‫באו הנה אחרי שעשו דברים איומים?‬
‫הוכח שהטיפול שלי מוצלח מאוד.‬
‫מה שלא עוזר זה שאתה מנסה לבקר אותה בכל יום.‬
‫היא צריכה לדעת שבאתי.‬
‫ושאני לא כועס. ושאני מבין...‬
‫אני חושב שאני מבין למה עשתה את מה שעשתה.‬
‫בבוא הזמן תוכל לומר לה.‬
‫עכשיו זה רק יסעיר אותה.‬
‫דוקטור, אני מכיר את אשתי.‬
‫זה אשפוז כפוי, אתה מבין מה זה אומר?‬
‫שתוכלי להשאיר אותה כאן כל זמן שתרצי.‬
‫כל זמן שהיא תזדקק לזה.‬
‫כדי שנוכל לעזור.‬
‫לפחות תאפשרי לה לראות את הבנות שלה.‬
‫- הן צריכות לראות את אמן. - אחרי מה שהן ראו?‬
‫אני לא פסיכיאטרית ילדים, אבל אני מבטיחה לך, זה יהיה הרסני.‬
‫אתה צריך להתמקד בבנות שלך.‬
‫הן מחזיקות מעמד?‬
‫ילדים הם יצורים שמתאוששים.‬
‫אומר לה שקפצת לבקר,‬
‫ושאתה והבנות מחזיקים מעמד.‬
‫אבל אתה, תתרכז בהחלמה.‬
‫דוקטור, איזה טיפול?‬
‫למען האמת, אני בעיקר מקשיבה.‬
‫היום התשיעי‬
‫הכנתי את זה בדיוק כמו שאת אוהבת.‬
‫חלב ושתי כפיות סוכר.‬
‫קרוב לוודאי שזה ממילא חם מדי.‬
‫תני לזה להתקרר קצת.‬
‫שמת לב לטפט?‬
‫את מזהה אותו?‬
‫לקח לי די הרבה זמן למצוא את הדוגמה,‬
‫אבל אני יכול להיות די נחוש.‬
‫תראי,‬
‫הייתי צריך לנחש את המידה שלך.‬
‫קניתי לך כמה דברים בוורוד.‬
‫את לא לובשת מספיק ורוד.‬
‫אל תתעסקי עם זה, בטי.‬
‫את לא צריכה לפחוד.‬
‫בסדר? הקשירה‬
‫נועדה רק כדי להגן עלייך.‬
‫תני לי את הידיים שלך.‬
‫קרם עטינים, לעטינים של החזירה.‬
‫הקרם ייפטר מהסימנים.‬
‫תני לי את הידיים שלך.‬
‫זה ג'ורג'. את מכירה אותי.‬
‫את אישה טובה, בטי.‬
‫ואני רוצה לחשוב שגם אני איש טוב.‬
‫ואני יודע איך האהבה שלנו הייתה נראית לאנשים‬
‫שפשוט לא היו מסוגלים להבין.‬
‫אישה נשואה שבורחת עם החלבן?‬
‫אני יודע שזה נראה קיצוני.‬
‫זה בסדר.‬
‫את תראי.‬
‫אני רוצה שתדעי‬
‫שאני אהיה מוכן כשאת תהיי מוכנה.‬
‫בסדר.‬
‫הוא רדף אחרי הכדור המהיר שטס מעל לראשו ולא הגיע אליו בזמן.‬
‫מה, ניערת את זה?‬
‫לא, הלכתי ישר מהמקרר ישר הנה.‬
‫- מה? - אתה יודע, אני רק... היה...‬
‫יש לנו קצת חסכונות.‬
‫לאן את חותרת? לשום מקום טוב, אני מניח.‬
‫מה דעתך שפשוט נעבור?‬
‫עם כל מה שקורה, לא נראה לי שמישהו יאשים אותנו.‬
‫שמעת מילה ממה שבטי אמרה?‬
‫הגברת המתנשאת חושבת שהיא יותר טובה מכולם.‬
‫אני בטוחה שהיא ברחה.‬
‫אני בטוחה שהיא מצאה מישהו וברחה.‬
‫את לא יודעת את זה.‬
‫היא היחידה בינינו שהיה לה אומץ.‬
‫עכשיו את רק רוצה לקום ולברוח?‬
‫- אני מאוכזב ממך. - מרטי!‬
‫- תדפוק! - אתה רואה את זה?‬
‫סמל במשטרת קומפטון נורה למוות.‬
‫- אלוהים! - בקרב יריות של גנגסטרים.‬
‫מה אמרתי כל הזמן? הכול באשמתנו.‬
‫מרטי, אולי תיגש קודם לבנק? רק לראות אם...‬
‫תסתמי כבר בעניין הזה!‬
‫זה מחלחל פנימה, הופך את התינוק שלי לפחדן.‬
‫מה איתך? גם אתה רוצה לברוח?‬
‫שתי נשים מזורגגות. שניכם.‬
‫אני בעניין, מרטי.‬
‫הלו?‬
‫לא, שום דבר. אפס.‬
‫כלומר, אפשר להאשים אותה, אם זה מה שהיא עשתה?‬
‫את יודעת איך קלארק התייחס אליה.‬
‫וזה רק בינך לביני.‬
‫מרטי חושב שהצבעוניים חטפו את בטי.‬
‫את מכירה את מרטי. כשהוא מכניס לעצמו משהו לראש, הוא...‬
‫הוא לא מוכן. ניסיתי.‬
‫אני לא יודעת. כל זה...‬
‫הרופא שלי אומר שכל המתח הזה לא טוב לתינוק.‬
‫למה את אומרת את זה? לא נראה לי שזה בטוח כל כך.‬
‫כך את חושבת?‬
‫גברת בואמונט...‬
‫ארנט...‬
‫מה הם עשו...‬
‫מה קרה לך?‬
‫ראיתי אותו.‬
‫את האיש.‬
‫הוא דיבר אליי.‬
‫ודרכי.‬
‫כשהוא הכריח אותך לפגוע במשפחה שלך,‬
‫הוא דיבר אלייך?‬
‫הוא אמר שהוא יכול לצוות עליי.‬
‫הוא הכיר את כתבי הקודש.‬
‫- הוא דיבר כאילו הוא איזה אל... - גברת אמורי.‬
‫לא, רק שאסור לך להיות כאן.‬
‫אני מכירה אותה. אני רק...‬
‫בואי, אני לא רוצה להסתבך.‬
‫- מה עשו לה? - את במקום טוב.‬
‫היו כמה נשים צבעוניות, את יודעת, במצוקה.‬
‫אבל הרופאה...‬
‫היא מתמחה בהבראתן.‬
‫בשיפור ההרגשה שלהן.‬
‫היא בכלל מרגישה משהו?‬
‫תפסיקי לדבר איתי.‬
‫אדוני, אתה יכול להעביר בבקשה הודעה למשפחה שלי?‬
‫בבקשה?‬
‫רק שיחת טלפון אחת.‬
‫גברת אמורי,‬
‫הרופאה מקשיבה.‬
‫אם תבהירי מה שאת רוצה,‬
‫אין סיכוי שהיא לא תאפשר לך להתקשר.‬
‫בבקשה.‬
‫ואם זו הייתה המשפחה שלך?‬
‫אם היית כלוא פה ימים שלמים, הם היו דואגים נורא.‬
‫אילו אני במקומך והייתי דואג למשפחה שלי,‬
‫הייתי צועק מראש הגג.‬
‫לא הייתי מוותר.‬
‫לא משנה מה.‬
‫את נראית נהדר.‬
‫תודה, ג'ורג'.‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫רק...‬
‫זה...‬
‫נחמד, נכון?‬
‫בבקשה.‬
‫לא ידעתי שאתה מבשל כל כך טוב, ג'ורג'.‬
‫למען האמת, אני יודע לבשל שני דברים,‬
‫ואת אוכלת אחד מהם.‬
‫אני לא בררן מדי.‬
‫כל מה שתכיני, אני אוהב.‬
‫לחיי...‬
‫העתיד.‬
‫זה יין שבלי. מצרפת.‬
‫הוא לא מוצא חן בעינייך?‬
‫פשוט...‬
‫בדרך כלל אני שותה יין עם כמה קוביות קרח.‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫לא, זה לא בסדר.‬
‫זה הבית שלך עכשיו.‬
‫איזה אידיוט אתה, ג'ורג'.‬
‫איך שאת אוהבת דברים, כך תקבלי את הדברים.‬
‫אני פוחדת.‬
‫אני יודע. אני יודע.‬
‫בואי הנה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫רק ניקח כמה חפצים ונעזוב.‬
‫אנחנו חייבים לחזור לבית של דודה הייזל?‬
‫כן. רק לזמן קצר.‬
‫טוב שיש משפחה סביב.‬
‫אנחנו צריכים להישאר קרובים,‬
‫כדי שכשאימא תחזור הביתה, היא תמצא אותנו.‬
‫אני לא רוצה שתמצא אותנו. היא פגעה באחי.‬
‫לא, דיברנו על זה.‬
‫בואי, גרייסי. אעזור לך.‬
‫ניקח את החפצים שלנו.‬
‫סמל במשטרת קומפטון נורה למוות‬
‫היי, כושי.‬
‫אז ג'ורג'...‬
‫- אם נועדנו להיות יחד... - זה הגורל, בטי.‬
‫לכלוא אותי מתחת לאדמה זו לא הדרך שבה אני...‬
‫שבה אנחנו נרצה לחיות.‬
‫את צודקת.‬
‫את תמיד רואה דברים בחוכמה כזאת.‬
‫אולי אוכל לבוא ולגור איתך בבית למעלה כמו זוג נורמלי...‬
‫אם זו אהבה אמיתית,‬
‫אין סיבה לדאגה.‬
‫עוד יין, בטי?‬
‫בסדר, ג'ורג'.‬
‫צר לי שאת מרגישה כך.‬
‫מסלולה של אהבת אמת מעולם לא היה חלק.‬
‫אם אני צריך להוכיח לך את זה, אעשה את זה.‬
‫אם את לא אוהבת אותי, אם את רוצה לעזוב...‬
‫זה יהיה הדבר הכי קשה שאי פעם עשיתי,‬
‫אבל אני אוהב אותך מספיק לקחת את הסיכון הזה.‬
‫- אבא? - אבא!‬
‫שאני אשקע בחרא של כלבים, תראו מי חזר.‬
‫אבא בבית.‬
‫עזוב אותה!‬
‫אתה מוכן לספר לנו מה עשית עם בטי?‬
‫- מעולם לא דיברתי עם האישה הזאת. - אנחנו לא מאמינים לך.‬
‫בבקשה, עזבו אותנו בשקט.‬
‫- גרייסי! - תשגיח על זאת, ארל.‬
‫לא, תראה. לא, לא, תראה!‬
‫תראה! הכול עליי. הכול עליי, כן?‬
‫הן רק ילדות. נתמודד איתי.‬
‫נניח להן, ותתמודדו איתי.‬
‫רדי ממני.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו, אתה...‬
‫או המשרתת הכושית הפסיכית שגרה כאן,‬
‫יודעים משהו.‬
‫- לא, אדוני. - אני לא יודע.‬
‫לא, לא! האישה הזאת...‬
‫- שמה בטי. - בסדר, בטי.‬
‫מעולם אפילו לא דיברנו.‬
‫מעולם לא.‬
‫אדוני, לא!‬
‫היי, היי!‬
‫בת כמה את, ילדה?‬
‫- ארבע עשרה. - ארבע עשרה?‬
‫- היי! - בשנות כלב, את כבר בוגרת.‬
‫תתרחק ממנה! אתה תתרחק ממנה!‬
‫תוריד את טופסי הקטנה למרתף.‬
‫- גרייסי. - בואי.‬
‫- לא! - היי!‬
‫- אבא! - גרייסי!‬
‫אבא!‬
‫רדי לשם, לעזאזל!‬
‫אתה אגוז קשה, כושון, אני מודה.‬
‫לכי להכין לנו אוכל.‬
‫למה את מסתכלת עליו? לכי!‬
‫- ארל, קח אותה למטבח! - לכי, מתוקה, זה בסדר.‬
‫את יודעת לבשל?‬
‫כן.‬
‫זכינו.‬
‫אז תבשלי את זה.‬
‫חכם.‬
‫בחייכם.‬
‫תרשו לבנות שלי לעזוב.‬
‫אתה יושב כאן בכל יום ועוקב אחרי בטי.‬
‫היא אישה נאה. מי יכול להאשים אותך?‬
‫- שטויות! - אתה אומר שהיא לא נאה?‬
‫אתה יודע שלא היה לי כל קשר למקום שהיא נמצאת בו.‬
‫- כן, אבל אתה יודע משהו. - לא, אדוני.‬
‫מה, אתה רופא או משהו?‬
‫סתם אדם עובד.‬
‫כמוך.‬
‫מה פתאום כמוני.‬
‫אני מהנדס.‬
‫קולג' וכל זה. כמה משלמים?‬
‫כושי מתוחכם כמוך, נאלץ לרדת אל העם.‬
‫בבקשה.‬
‫הבית ההוא הוא לא העסק שלי.‬
‫אולי לא העסק שלך.‬
‫- מה זה אמור להביע? - האישה המטורללת הזאת שלך,‬
‫כולם יודעים שהיא רצחה תינוק.‬
‫- זה לא מה שקרה. - מה, הוא הגיע עם הבית?‬
‫אתה רוצה לדעת מה קרה?‬
‫כמה בני זונות כפריים לבנים רצחו את הילד שלנו.‬
‫זה מה שקרה.‬
‫בסדר, כושי.‬
‫בסדר.‬
‫תני לי לראות את המשפחה.‬
‫- רק להזהיר אותה. - הם לא מוכנים לבקר אותך.‬
‫- מה? - הם פוחדים ממך.‬
‫ולמען האמת, אני מבינה את זה.‬
‫- מנין לך? - דיברתי עם בעלך בטלפון.‬
‫הוא הסכים שמוטב לא להפריע לך.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫מה את עושה לנשים האלה?‬
‫לאקי, טיפלתי בעשרות נשים שחורות.‬
‫ואני מבינה שהלחצים שיש עלייך‬
‫שונים מאלה שיש על אישה רגילה.‬
‫תקשיבי לי, חתיכת כלבה.‬
‫אולי מה שעשיתי היה מוטעה, אבל מעולם לא פגעתי בילד שלי.‬
‫- זו הייתה כלבה לבנה בדיוק כמוך! - בואי נלך.‬
‫- היא רצחה את התינוק שלי! - קיוויתי שאת לא במצב קשה כל כך.‬
‫תני לי לראות את המשפחה שלי! תני לי לראות אותם!‬
‫אדוני...‬
‫אני אפילו לא יודע מה השם שלך.‬
‫זה לא סימן לשכנות טובה.‬
‫אבל אני יודע שאתה אב...‬
‫ראיתי את אשתך...‬
‫אתה לא אמור להסתכל על אשתי.‬
‫אני יודע איך זה‬
‫לרצות להגן עליהם.‬
‫- אבל להרגיש שאתה לא יכול. - מה ז"א לא יכול?‬
‫לא לזה אני מתכוון.‬
‫דאגתי יפה מאוד לעצמי ולמשפחה שלי‬
‫עד שאתה והצאצאים המחורבנים שלך הופעתם.‬
‫נכון.‬
‫פתח את היד.‬
‫אבא, אל תעשה את זה! אבא, אבא!‬
‫- רד ממנה! - ועוד איך אני אעשה את זה.‬
‫תמשיך לכוון אליה, ארל.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫הנה.‬
‫- ואין לך מושג איפה בטי? - אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע!‬
‫לאן אתה הולך, צ'פמן?‬
‫תישאר למטה!‬
‫אל תזוז, כושי.‬
‫אל תזוז עכשיו.‬
‫- אבא! - אתם לא רוצים את זה.‬
‫אלוהים לא רוצה את זה.‬
‫אתם עדיין יכולים להסתלק.‬
‫בני מינך אולי אוהבים את הכלא, אבל אני לא כל כך.‬
‫בוא נעלה אותו.‬
‫אבא! אבא!‬
‫בנות, אל תסתכלו!‬
‫תורידו אותי!‬
‫לעזאזל!‬
‫לכי לעזאזל!‬
‫הלו?‬
‫למה אני...‬
‫הלו?‬
‫לאקי...‬
‫עזור לי!‬
‫- לאקי! - בבקשה.‬
‫אם הם יחשבו שאת שוב מתחילה להשתולל...‬
‫תנוחי קצת.‬
‫אבל הם לא מבינים.‬
‫- אתה יודע שאני לא משוגעת! - לאקי...‬
‫את לא רוצה לסבך בצרות גם אותי, נכון?‬
‫- אבל אתה יכול להסיר את אלה, בבקשה. - זה רק אמצעי הגנה.‬
‫כדי שלא תפגעי בעצמך.‬
‫לפני ההליך הלילה.‬
‫מה?‬
‫את במצב כל כך קשה, עד שהרופאה חושבת שעדיף להקדים.‬
‫את תשני כל הזמן.‬
‫למען האמת, זה באמת הכי טוב.‬
‫אוי, חזירה שחורה.‬
‫אילו רק הקשבת לי.‬
‫בנות המשפחה שלך מקשיבות לי.‬
‫הן יודעות מה מקומן.‬
‫אבל את...‬
‫מאיזו מגיה שחורה את עשויה?‬
‫איזו סטייה מאפשרת לך להילחם‬
‫נגד הברית שיש לי?‬
‫אל תתקרב למשפחה שלי!‬
‫לאקי.‬
‫שם אירוני מזה אין.‬
‫את חושבת שבני המשפחה שלך יכולים להוציא אותי מהראש שלהם?‬
‫מהלבבות השחורים‬
‫והמושחתים שלהם?‬
‫חזירה,‬
‫עד שאעזוב אותך כאן,‬
‫במקום הזה,‬
‫אביא לכך שהם יקרעו זה את זה לגזרים,‬
‫פירור אחר פירור.‬
‫לא!‬
‫כי הכוח שלך בניסיון הזה‬
‫זיכה אותך בחסד ממני.‬
‫אאפשר להם לקחת את המוח שלך.‬
‫תיחסך ממך הידיעה שאי פעם הייתה לך משפחה.‬
‫והחסד הזה קרוב.‬
‫אבל עד אז,‬
‫את חייבת להרהר ברשעותך,‬
‫בעת שלבי יתרונן מעמלי.‬
‫תרגום כתוביות הדסה הנדלר‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬