CEILALŢI
Dnă Emory,
torazina pare să te ajute.
Locul ăsta e un refugiu, nu crezi?
E o vizită plăcută azi, dr. Moynihan.
Bună ziua, dnă Emory!
Am auzit că încă nu mănânci, Lucky.
- Dar mi-a spus că pot să iau... - E „dna Emory”.
Familia mea.
Când pot să-mi văd familia?
- N-am zis că nu-i bine să te agiți? - Nu...
Nu mă agit.
Foarte bine.
Ne educăm unul pe altul, Ella Mae.
Am eu grijă de ea, doctore.
Trebuie să ai grijă, Lucky.
E foarte norocoasă.
Autoritățile din Carolina de Nord v-au confirmat povestea.
Ce poveste tristă!
Închisoarea nu e locul potrivit pentru ea.
E bolnavă, nu e infractoare.
Vreau să vorbesc cu ea.
- Despre ce i-a făcut fiului dv.? - Nu i-a făcut nimic.
- Desigur. - Au luat-o prea repede,
n-am apucat să-i spun ce voiam.
Ce vreți să-i spuneți?
Dle Emory, am mai văzut genul ăsta de purtare. M-am specializat în el.
Știați că mai multe femei negre,
unele într-o stare mai gravă decât soția dv.,
au venit aici după ce au făcut lucruri cumplite?
Tratamentul meu a avut succes.
Dar nu ajută că veniți zilnic, încercând s-o vedeți.
Trebuie să știe că am venit.
Că nu sunt supărat. Și înțeleg...
Cred că înțeleg de ce a făcut ce a făcut.
În timp, o să puteți să-i spuneți.
Acum doar ar agita-o.
Îmi cunosc soția.
A fost internată forțat, înțelegeți ce înseamnă asta?
Că puteți s-o țineți cât vreți.
Cât e nevoie.
Ca s-o putem ajuta.
Măcar lăsați-o să-și vadă fetițele.
- Ele trebuie să-și vadă mama. - După ce au asistat la așa ceva?
Nu sunt psihiatru pediatric, dar ar fi devastator.
Concentrați-vă asupra fetelor dv.
Cum rezistă?
Copiii sunt puternici.
O să-i spun că ați trecut pe aici
și că dv. și fetele rezistați.
Dar concentrați-vă pe vindecare.
Doctore, cum o tratați?
Sincer, în principal o ascult.
ZIUA A NOUA
Am făcut-o așa cum îți place.
Cu lapte și două cuburi de zahăr.
Oricum, cred că frige.
Las-o să se răcească un pic.
Ai văzut tapetul?
Îl recunoști?
A durat ceva până să găsesc același model,
dar sunt încăpățânat când vreau.
Uite,
a trebuit să-ți ghicesc mărimea.
Ți-am luat câteva lucruri roz.
Nu porți destul roz.
Lasă-le în pace, Betty.
Nu te teme.
Bine? Te-am legat
ca să te protejez.
Dă-mi mâinile!
Cremă de uger, bună pentru țâțe de scroafă.
O să scapi de urmele alea.
Dă-mi mâinile!
Sunt George. Mă cunoști.
Ești o femeie bună, Betty.
Îmi place să cred că și eu sunt un om bun.
Știu ce ar fi spus despre iubirea noastră oamenii
care nu puteau înțelege.
O femeie măritată să fugă cu un lăptar?
Știu că pare cam deplasat.
E în regulă.
O să vezi.
Vreau să știi
că eu sunt pregătit și te aștept.
Bine.
A încercat să prindă mingea rapidă, dar n-a ajuns la timp.
Ai agitat-o?
Nu, am adus-o direct din cutia frigorifică.
- Ce e? - Știi... Era...
Avem bani puși deoparte.
Ce vrei să spui? O prostie, cu siguranță.
Ce-ar fi să ne mutăm?
La câte s-au întâmplat, n-am fi de condamnat.
Tu ai auzit ce-a spus Betty?
Dra Prețioasă se crede mai bună decât toată lumea.
Sigur a fugit.
Și-a găsit pe cineva și a fugit.
N-ai de unde să știi asta.
E singura curajoasă de pe-aici.
Vrei să dai bir cu fugiții?
- Mă dezamăgești. - Marty!
- Bate! - Vezi?
UN SERGENT DIN COMPTON ÎMPUȘCAT
- Doamne! - Se bănuiește că e victima unei bande.
Ce-am tot spus? E răspunderea noastră.
Du-te mai întâi la bancă, poate...
Ține-ți gura!
Îmi influențezi copilul, o să iasă laș.
Și tu vrei să fugi?
Sunteți două muieri. Amândoi.
Eu mă bag, Marty.
Alo?
Nu, nimic. Zero.
Dar e de înțeles dacă a făcut-o.
Știi cum se purta Clarke cu ea.
Între noi fie vorba...
Marty crede că negrii au răpit-o pe Betty.
Știi cum e Marty. Când îi intră ceva în cap...
Nu vrea. Am încercat deja.
Nu știu. Toate astea...
Doctorul meu spune că stresul nu face bine copilului.
De ce spui asta? Nu putem ști sigur.
Crezi?
Dnă Beaumont...
Arnette...
Ce ți-au făcut...
Ce ai pățit?
L-am văzut.
Pe Bărbat.
Mi-a vorbit.
A vorbit prin mine.
Când te-a făcut să-ți rănești familia,
ți-a vorbit?
Mi-a spus că poate să-mi poruncească.
Cunoștea scriptura.
- Vorbea de parcă era un zeu... - Dnă Emory.
N-aveți voie aici.
O cunosc. Doar...
Hai, nu vreau să am probleme.
- Ce i-au făcut? - Ești într-un loc bun.
Au fost câteva doamne de culoare cu necazuri.
Dar doctorița...
E specialistă în vindecarea lor.
Le face să se simtă mai bine.
Mai simte ceva?
Nu mai vorbi cu mine!
Domnule, puteți să transmiteți ceva familiei mele?
Vă rog!
Doar un telefon.
Dnă Emory,
doctorița vă ascultă.
Dacă îi explicați clar,
e imposibil să nu vă permită să sunați.
Vă rog!
Dacă era familia dv.?
Să fiți închis aici cu zilele... Și-ar face griji.
Dacă aș fi în locul tău și mi-aș face griji pentru familie,
aș urla cât m-ar ține plămânii.
Nu m-aș da bătut.
Orice ar fi.
Ești frumoasă.
Mulțumesc, George.
Ce e?
Nimic.
Doar că...
E...
plăcut, nu?
Te rog!
Nu știam că gătești așa de bine.
Sincer să fiu, știu să gătesc doar două feluri
și ăsta e unul dintre ele.
Nu sunt prea pretențios.
O să-mi placă orice gătești.
Pentru...
Viitor.
Pentru viitor.
E Chablis. Din Franța.
Nu-ți place?
Doar că...
De obicei îl beau cu gheață.
Dar e bun și așa.
Ba nu.
Asta e casa ta acum.
Ce idiot ești, George!
O să primești exact cum îți dorești.
Mi-e frică.
Știu.
Vino încoace!
E în regulă.
Luăm câteva lucruri și plecăm.
Trebuie să ne întoarcem la mătușa Hazel?
Da, doar o vreme.
E bine să fii înconjurat de familie.
Trebuie să stăm pe aproape,
să ne găsească mama când vine acasă.
Nu vreau să vină. I-a făcut rău fratelui meu.
Nu, am mai discutat despre asta.
Hai, Gracie! Te ajut eu.
Hai să ne luăm lucrurile.
SERGENT DIN COMPTON ÎMPUȘCAT
Maimuță!
George...
- Dacă e să fim împreună... - Ne e scris, Betty.
Dacă mă ții închisă sub pământ nu pot...
Nu putem trăi normal.
Ai dreptate.
Mereu ai fost foarte deșteaptă.
Aș putea să stau cu tine în casă, să fim...
Dacă e iubire adevărată,
n-ai de ce să-ți faci griji.
Mai vrei vin, Betty?
Bine, George.
Îmi pare rău că asta simți.
Iubirea adevărată n-a fost niciodată lină.
Dacă trebuie să ți-o dovedesc, o s-o fac.
Dacă nu mă iubești, dacă vrei să pleci...
o să fie cel mai greu lucru din câte am făcut,
dar te iubesc suficient de mult ca să-mi asum riscul.
- Tati? - Tati!
Să fiu al dracului, ia uite cine s-a trezit!
Tăticul e acasă.
Las-o în pace!
Acum ne spui ce ai făcut cu Betty?
- Nici n-am vorbit cu femeia aia. - Nu te credem.
Vă rog, lăsați-ne în pace.
- Gracie! - Fii cu ochii pe ea, Earl!
Nu, fiți atenți!
Uitați-vă la mine!
Sunt copii. Cu mine aveți treabă.
Le dați drumul și vă ocupați de mine.
Dă-te!
Bine.
Tu...
sau nebuna aia care locuiește aici
știți ceva.
- Nu. - Nu știu.
Nu! Femeia aia...
- O cheamă Betty. - Bine, Betty.
Nici n-am vorbit cu ea.
Niciodată.
Nu, domnule!
Hei!
Câți ani ai, fetițo?
- Paisprezece. - Paisprezece?
- Hei! - În ani de câine, ești deja adultă.
Ia mâna de pe ea!
Du maimuțica la subsol.
- Gracie. - Haide!
- Nu. - Hei!
- Tati! - Gracie!
Tati!
Mișcă jos!
Ești un dur, trebuie să recunosc.
Adu ceva de mâncare!
De ce te holbezi la el? Du-te!
- Earl, du-o în bucătărie! - Du-te, e în regulă.
Gătești?
Da.
Asta e.
Gătește, atunci.
Isteț.
Haide!
Lăsați-mi fetele să plece.
Stai aici zi de zi și te uiți la Betty.
E atrăgătoare. E de înțeles.
- Pe dracu'! - Vrei să spui că nu e?
N-am nicio legătură cu dispariția ei.
- Știi tu ceva. - Nu, domnule.
Ești doctor?
Sunt un om muncitor.
Ca și tine.
Pe naiba ești ca mine!
Sunt inginer.
Ai făcut facultatea. Cât câștigi?
Ești mare șmecher, dar ești obligat să stai cu pleava.
Te rog!
Casa aia nu mă privește.
Poate nu pe tine.
- Ce vrei să spui? - Dementa aia de nevastă-ta...
Toată lumea știe că a ucis un bebeluș.
- N-a fost așa. - Adică a găsit cadavrul în casă?
Vrei să știi ce s-a întâmplat?
Niște albituri nenorocite ne-au omorât copilul.
Asta s-a întâmplat.
Bine, cioară.
Bine.
Vreau să-mi văd familia.
- Să-i avertizez. - Nu vor să te vadă, Lucky.
- Poftim? - Le e teamă de tine.
Și îi înțeleg.
- De unde știți? - Am vorbit cu soțul tău.
A fost de acord că e mai bine să nu te tulbure.
Nu.
Ba da.
Ce le faceți femeilor ăstora?
Am îngrijit zeci de negrese.
Înțeleg că presiunile pe care le înduri
sunt diferite de cele ale unei femei normale.
Fii atentă, javră!
Poate că am greșit, dar nu i-am făcut rău copilului meu.
- A fost o javră albă, ca tine! - Haide!
- Ea mi-a ucis copilașul! - Speram să nu fii atât de bolnavă.
Lasă-mă să-mi văd familia!
Domnule...
Nici nu știu cum te cheamă.
Nu-i frumos, suntem vecini.
Dar știu că ești tată...
Am văzut-o pe soția ta...
N-ar trebui să te uiți la soția mea.
Știu cum e
să vrei să îți protejezi familia.
- Dar să simți că nu poți. - Vrei să zici că nu pot?
Nu asta voiam să spun.
Eu zic că am reușit să am grijă de mine și de ai mei,
până ați apărut tu și plozii tăi.
Așa e.
Deschide palma.
Tati, nu face asta! Tati!
- Las-o! - Fii sigur că o s-o fac.
Ameninț-o cu pistolul, Earl.
Bine.
Așa.
- Nu știi unde e Betty? - Nu știu!
Nu știu.
Unde te duci, plimbărețule?
Stai jos!
Nu te mișca, băiete.
Nu te mișca.
- Tati! - Nu vrei să faci asta.
Dumnezeu nu vrea asta.
Încă puteți pleca.
Poate vouă vă place pușcăria, dar pe mine nu mă atrage.
Să-l ridicăm!
Tati!
Fetelor, nu vă uitați!
Dați-mi drumul!
Fir-ar să fie!
Cară-te!
E cineva?
De ce sunt...
E cineva?
Lucky...
Ajută-mă!
- Lucky! - Te rog.
Dacă o să creadă că iar te agiți...
Trebuie să te odihnești.
Dar ei nu înțeleg.
- Tu știi că nu sunt nebună. - Lucky...
Nu vrei să-mi faci probleme, nu?
- Dar poți să mă dezlegi. - E o măsură de precauție.
Ca să nu te rănești.
Înainte de operația de diseară.
Poftim?
Ești foarte bolnavă, doctorița vrea să se grăbească.
O să fii adormită.
Sincer să fiu, așa e cel mai bine.
Scroafă neagră...
Dacă m-ai fi ascultat...
Odraslele tale mă ascultă.
Își știu locul.
Dar tu...
Din ce magie neagră ești făcută?
Ce perversiune îți permite să te opui
alianței mele?
Nu te apropia de familia mea!
Lucky.
Nu ești deloc norocoasă.
Crezi că semenii tăi mă pot ignora?
Mă pot scoate din inimile lor
coruptibile și negre?
Scroafă,
când o să te părăsesc aici,
în locul ăsta,
o să-i fac să se sfâșie între ei,
bucățică cu bucățică.
Nu!
Forța de care ai dat dovadă
ți-a câștigat mila mea.
Îi las să-ți omoare creierul.
Să uiți că ai avut cândva o familie.
Și în curând o să capeți mila asta.
Dar, deocamdată,
trebuie să cugeți la ticăloșenia ta,
în timp ce eu îmi fac cu încântare treaba.
Subtitrarea: Robert Ciubotaru