„ÍMÉ, MILY JÓ ÉS MILY GYÖNYÖRŰSÉGES, A MIKOR EGYÜTT LAKOZNAK AZ ATYAFIAK!”
ZSOLTÁROK KÖNYVE 133:1
Uram,
kegyelmed által túléltünk
egy újabb hosszú telet.
Szégyen lenne, ha nem fejezném ki köszönetemet.
A közösségünk rettenetesen szenvedett.
Végtelen árvizek, kemény hideg.
Majdnem elveszett minden, amit építettünk.
De csak majdnem.
Hála Istennek.
Megtartottad a szövetségünket.
És mégis...
amikor Ábrahám a fia fölé tartotta a kést, az angyalod megállította a kezét.
Mégis, az én fiamat
hagytad feláldozni a szerencsénkért.
A fiamat
és az én drága Lenore-omat.
Nem merészelem megkérdőjelezni akaratodat, Uram,
de talán elmondhatnád, miért vetted el a családomat.
Enyhítene a gyötrelmemen.
Próbálkozom az evangéliumokkal,
de a könnyek elhomályosítják a szavakat.
Próbálok vigaszt találni a közösségünkben,
de bővelkedő életük, a feleségük, a gyerekeik...
undort keltenek bennem.
Kedvességük, szánalmuk visszataszít.
Nem akarom a kedvességüket. Én...
alapjaiban akarom megrengetni a világot.
Tudni akarom, miért vetted el a fiamat!
Kérlek, Uram,
csak most az egyszer válaszolj!
Legyen meg a te akaratod, nem az enyém.
Milesnak foglak hívni, ami könyörületest jelent.
Mert az Úr megkönyörült rajtam,
és meghallgatta imáimat.
Jézus, szelíd pásztor, hallj engem
Áldd meg kis bárányodat ma este
A sötétségben légy mellettem
Őrizd álmát reggelig
Egész nap a te kezed vezetett engem
És köszönöm néked gondoskodásodat
Jönnek!
Nyugalom, ne kapkodd a levegőt!
Mit akarsz elmondani? Zihálsz.
Mondd, miről van szó!
Látom az arcodon, hogy el akarsz mondani valamit.
Az utazók.
-Elromlott a szekerük. -Rendben.
Menjünk, nézzük meg!
Jól van.
Hogy van a látása, uram?
Kicsit homályos minden az utóbbi pár hónapban.
De az Úr biztosít, hogy minden rendben lesz.
Jó reggelt, utazók!
És Isten áldja magukat!
Bocsásson meg, tiszteletes úr, de mi nem...
Nekem bocsásson meg, jó utazó!
Bár híveimnek azt tanácsolom, hogy az új otthonunk nyelvét beszéljék,
visszatérek a régi nyelvhez, amikor...
zűrzavar van.
Üdvözlöm!
Egy Grass Valley nevű városba tartunk.
Azt mondták, úgy 80 kilométerre északra van Sacramentótól?
Az itteniek Oregon Cityből jöttek.
Ha jól emlékszem az útra, maguknak még...
Attól tartok, hosszú út áll maguk előtt.
Természetesen szívesen adunk menedéket a közösségünkben.
Ideküldünk pár embert, hogy megnézzék, megmenthető-e a szekerük,
elszállítják a holmijukat.
Ne féljenek!
Mi egy Istennek szentelt szándékos közösség vagyunk.
Hangsúlyozom: Istennek, és nem az egyháznak.
Én egy presbiter vagyok.
Nálunk nincsenek rangok, csak fivérek és nővérek.
Nincs törvény, kivéve a Bibliát.
És a Bibliában az áll,
hogy úgy üdvözöljük az idegent, mintha maga Krisztus lenne.
A nevünk Eidolon.
Ez egy ősi szó, egyfajta tökéletességért.
De majd maguk is meglátják.
Miles! Gyere!
Gyere!
Fogom a kezed. Erősen...
Hol van Epps?
-Epps kedvére jön-megy. -Légy megértőbb, James!
Eppset nagy veszteség érte. Szívét összetörte a gyász.
Nem a gyásza miatt neheztelek rá, Cora.
Itt mindnyájan egyenlőek vagyunk,
de Epps nagyképűsködik a késéseivel.
Minden jósága mellett kicsit mindig szeretett felvágni.
De most úgy tűnik, azt hiszi,
Isten kiválasztotta őt, hogy így egyenlítse ki az őt ért veszteséget.
Fivéreim, nővéreim!
Aggódtunk érted, Epps testvér.
Az étkezés elkezdődött, és a vendégeid kíséret nélkül maradtak.
Az Úr szólt az újonnan érkezettekről.
Aggasztó szavakkal. Imádkoznom kellett rá.
-Előbb meg kell javítanunk a szekerüket. -Miért kell?
Oregon a kezdetektől fogva kiutasította a fajtájukat,
és az egész ország majdnem szétszakadt miattuk.
Ugyan, Luther, nem ők robbantották ki a háborút.
Nem azt mondom, hogy ők robbantották ki a háborút.
De azt nem tagadhatod, hogy kettészakították az országot.
Mert így történt.
Fivéreim, nővéreim!
Mit csináltok?
Hagyjátok ezt abba!
Menjetek lefeküdni!
Elég ebből!
Bocsáss meg, Uram,
de megint kérdeznem kell az újonnan érkezettekről.
Nem világos számomra, hogy mi a szándékod.
Értem, igen...
Ezért imádkozom.
Pontosan,
hogy erős legyek.
Hogy túltekintsek az ellenérzésemen, és megnyissam a szívemet.
Mert bizonyára...
Rugalmas szívre van szükség,
és nem a pálca és az ököl keménységére?
Igen, persze.
Mindent elkövetek.
Ki tartotta a vizet a markában?
-Te nem vagy az Úr tanácsadója. -Ez igaz, de...
-Miért kell neked mindenen... -Nincs víz a kútban.
...vitatkozni, Luther testvér? Én...
Az új barátod nagyon faragatlan, Epps.
Nem, nyilvánvalóan túlságosan fél a közelünkbe jönni. Kérlek!
Gyere!
Gyere csak!
Nem akarok zavarni, kedves urak.
Én és a feleségem
csak érdeklődnénk, sikerült-e megjavítaniuk a szekér kerekét.
Már majdnem egy hete használjuk ki az önök kedves vendégszeretetét.
És ez nem helyes.
De én és az asszony...
Örömmel segítünk.
Nem szeretjük az alamizsnát, uram.
Nem szívesen állítom munkába a vendégeimet.
De az Úr ez esetben azt tanácsolta,
hogy az erőt válasszam.
Elfogadom az ajánlatodat.
-Köszönöm, uram. -Epps presbiter elmondta,
hogy beszélő viszonyban van a mi Urunkkal?
Nos, a mi jó Urunk...
a maga idejében és a maga módján beszél velünk,
azt hiszem.
Imádkozom, hogy melyik munka legyen a legjobb...
Hagyd, hogy a barátod döntse el a vitánkat!
Miért kéred ezt?
Nagyon száraz nyarunk volt.
Kell nekünk egy második kút.
És bár már közel 20 métert ástunk, még mindig nem értük el a vizet.
De itt a legpuhább a föld.
Máshol duplaannyi munka lenne.
Mit tegyünk?
Menj csak!
Igen, uram. Elnézést, uram!
Még pár méter,
és találnak talajvizet, uram.
Ő is beszél Istenhez.
Boldogan ásnám én a hátralévő részt, ha ez megoldaná a kérdést.
Vajon az Úr megfelelőnek találja ezt, Epps?
Igen.
Martha,
mindnyájan azon tűnődünk, hol tanultál ilyen gyorsan és jól varrni?
Anyám tanított, évekkel ezelőtt.
És milyen nyelven beszélt veled anyád kislánykorodban?
Ezt hogy érted?
-A családomban mindenki így beszél. -Úgy érti, ez előtt a nyelv előtt.
Ahonnan a te fajtád származik.
Ahogy mi hollandul beszélünk.
Azt hiszem, talán olyan régen volt, hogy már nem használjuk,
bármi is volt.
Azt hiszem, most már csak amerikaiak vagyunk.
Hogy jön ki a baba?
Az ifjú Fenna szeretné tudni, hogy jön ki a baba.
A hasadból, érted?
Máshogy jön ki?
Mint egy póni?
Csak feláll, és elsétál, mint egy kis póni?
Az afrikai megcsinálta, mint egy trükköt. Láttátok!
Az imáink hetekig megválaszolatlanok maradtak,
ő meg egyből vizet talál?
-Hogy lehet ez, Epps? -Miért Eppstől kérdezed?
-Itt mind egyenlőek vagyunk. -Luther...
Azt leszámítva, hogy csak ő tud Istennel beszélni.
-Luther! -Epps próféta!
Akkor miért nem félnek ezek az afrikaiak Eppstől?
-Talán gyengeséget látnak. -Figyeljetek!
Minden férfitagunk megvédett és szörnyű nehézségeken vezetett át minket.
Ha nem találtak vizet, talán nem volt víz, amit találhattak volna...
keresztények.
Talán a fekete mágiának köszönhető ez.
Most arra emlékeztetnek minket,
hogy hol kell keresnünk bölcsességet fájdalom és...
zűrzavar idején.
Mózes III. könyve, 19:34, 19:35:
„Olyan legyen néktek a jövevény, a ki nálatok tartózkodik,
mintha közületek való bennszülött volna,
és szeressed azt, mint magadat.
Ne kövessetek el igazságtalanságot az ítéletben.”
Zaklatott vagyok, Uram.
A büszkeség halálos bűn,
mégis a ma esti gyűlésen, én...
Úgy éreztem...
Tudom, hogy a kegyelmedből lettem kiválasztott, Uram,
de ennek minden dicsőségét magamra venni vajon...
csupán jutalom lenne?
Dicsőség?
Mi dicső van abban, hogy úgy bánunk ezekkel az afrikaiakkal,
akik oly kétségbeesetten jöttek hozzánk, mintha puszta tulajdonunk lennének?
Nem.
Az idézet teljesen világos.
Igen, az igéd teljesen világos.
Meg fogom tenni.
Örömteli szívvel fogom követni az igét.
Még legalább három talicskányi kell.
Várj csak!
Könnyítsd meg a munkánkat! Állítsd fel a téglákat, miután kiborítottad őket!
Sosem láttam ilyen lusta fickót!
...savanyú képet vág, ha meghallott,
de Miss Lindének e hónapban sem jött meg a havibaja,
és már nem érintetlen.
Hálás vagyok ezekért a látomásokért, Uram.
Hálás vagyok, hogy láthatom a belső igazságot, bár földi látásom homályos már.
Árassz el ajándékokkal!
A te szolgálatod dicsőséget hoz mindnyájunknak.
És, ahogy mondod,
egy hűséges szolga büszkesége nem bűn.
Nem csupán szolga vagyok?
Egy testvér?
A testvéred vagyok?
Csak egy kívánságom van.
Töröld el e megtört lélek utolsó, gyötrő kétségeit,
és hadd lássam még tisztábban útjaid bölcsességét!
Nővérem!
Miles?
Miles, leesett a keresztem.
Megint elszakadt a lánc.
Miles?
Maga ejtette le ezt, uram?
Mióta állsz itt?
-Mit láttál? -Semmit.
-Én nem... -Nem vagyok a te Graftonod,
akit levehet a lábáról egy ringyó mosolya!
Mit láttál?
-Uram, a legkevésbé sem... -A bűnbe esett világ minden gonoszsága
közül a színlelt ártatlanság a legalattomosabb!
Bolondot csináltatok belőlem
mindketten!
Az Úr megpróbált figyelmeztetni.
-Még Luther is látta. -Kérem, uram...
Gúnyolódtok velem! Kigúnyoljátok az életmódomat!
Kigúnyoltok mindent, amit megvalósítottam ebben a förtelmes sivatagban!
Azt hittem, egy próbatétel vagytok,
de az Úrnak igaza van.
Azért jöttetek, hogy megtörjetek.
A férjemnek és nekem nincs támaszunk az ön kegyelmén kívül, uram.
Ha el akar küldeni minket, tartsa be az ígéretét, és javítsa...
Még követelődzöl is?
Hogy merészeled!
Vagy talán nem is akarta betartani az ígéretét.
Talán ön csalogatta a férjemet és engem erre a helyre,
hogy kidolgozhassuk a belünket
önnek és a tökéletes közösségének!
Szégyen!
-Szégyellje magát... -Férj?
Nem látok itt aranygyűrűt!
Ez a szégyen!
Grafton pont annyira a férjed,
mint amennyire egy kanos disznó férje
egy dagadt, visítozó...
-Eresszenek! -Ne nyúljanak hozzá!
Ne! Martha!
Itt tartjuk az összes ellő állatot.
-Segíts, Grafton, kérlek! -Martha!
Martha!
Kérlek!
Jól van.
Martha, nézz rám!
Jól van.
Érzem, Uram.
Érzem a tüzet,
melyet oly odaadással szítottál, hogy lángra gyúljon lelkemben.
Érzem a dühöt, amely leégette Szodomát.
Érzem az igaz lelkű haragját,
amely eltemette a Földet az égnél is magasabb hullámok alá.
Én leszek a végrehajtód, igen.
Én leszek a hatalmas végrehajtód.
Én leszek a hatalmad végrehajtója.
Azért vagyunk itt, hogy ítélkezzünk...
az Úr szolgálatában.
Luther,
mondd ki a vádat a vádlott ellen!
Lovat lopott.
Az a ló a miénk!
-Hazug! -Tolvaj!
Nincs magukban tisztesség, hogy elengedjenek?
Tisztesség?
Látod, mire kényszerítettél minket?
A gyengeség gyengeséget szül.
Te engedted be ide ezt a gonoszt.
Luther testvérnek igaza van.
De kérdezlek, testvér.
Nem az Úr korrigálta hibás gondolkodásomat?
Nem az Úr mondta nekünk a szentírás által,
hogy ezek a mi tulajdonunk?
Akkor hogyan bocsássuk el őket, testvér?
Fivéreim és nővéreim, gondolkodjatok!
Jézus világosan megmondja,
hogy aki nem látja szívesen az idegent, az elkárhoztatik!
A pokolra jut!
Igazad van, mint mindig a szentírással kapcsolatban, nővérem.
De mi szívesen láttuk őket,
amit lopással háláltak meg!
Az Úr közölte velem ítéletét, Luther testvér.
És az Úr megparancsolta, hogy te hajtsd végre rajtuk,
drága testvérem!
„Az Úr vaksággal...
és elmezavarral sújt benneteket.
Egy olyan földre fog száműzni benneteket, mely őseitek számára ismeretlen.
Kigúnyolnak és elátkoznak majd a nemzetek között.
Fiaitok és leányaitok
mind fogságba kerülnek majd.”
Az Úr világossá tette kívánságát az afrikai faj számára.
A világ minden népét ellenük állította.
Vörösre festette a Földet
a bűzös, rákos vérükkel.
Ezért úgy kell megbüntetnünk őket, ahogy az Úr parancsolja.
„Vakítsátok meg őket!” - mondja,
és mi megvakítottuk őket.
„Átkozzátok el őket!” - mondja,
és mi elátkoztuk őket.
„Űzzétek el őket!” - mondja.
Ezért
most ki kell vetnünk őket...
ahogy bölcs testünk
vet ki minden tisztátalanságot, mely belülről bomlaszt minket.
Te!
El vagy átkozva!
Elátkozlak!
Büszke, undorító, igazságtalan ember!
Átkozott!
Nem értem, hogy az Úr szava hogy nem lobban lángra
a gonoszságod hallatán, te fehér ördög!
Kénköves és tüzes eső pusztítson örökre!
Engedelmeskedtem,
minden parancsot követtem.
Ez lehet a vég?
Ez még nem a vég.
Miles?
Ez nem a vég, leghűségesebb szolgám.
Ki vagy te?
Én vagyok az, akit szívedben imádsz.
Válaszoltam, amikor ő hallgatott.
Összetartozunk.
Csak a halálomon találkozom veled?
Imádkoztál, hogy győzd le a halált,
és így is lesz.
Imádkoztál, hogy megrengesd a világot, és így is lesz.
Tudtam, hogy ilyen lesz.
Halljam akaratodat, Uram!
Látod, mit művelnek.
Mindent, amihez hozzáérnek, elpusztítanak.
Először neked kell elpusztítanod őket.
-Mondd meg, hogyan, Uram! -Már megmutattam az utat.
Egy seb a szívben olyan, mint egy ajtó.
Belépsz az ajtón, és belülről töröd össze a szívüket.
Ha belülről töröm meg őket,
legyőzhetem a halált?
Az összetört lelkükkel végtelen életet szerezhetsz magadnak.
Ilyen hatalmuk csak álmukban van a férfiaknak.
De ha nem sikerül megtörnöd őket,
a saját lelked vész el.
Ha nem sikerül szenvedést okoznod nekik,
te fogsz szenvedni.
Ha nem sikerül a pokolra juttatnod őket,
te fogsz a pokolra jutni.
Elfogadod ezeket a feltételeket?
Akkor fogd meg a kezem,
és a szövetségünk megpecsételődik.
ŐK
A feliratot fordította: Szíjj Julianna
Kreatívfelelős: Hegyi Júlia