"Vad det är gott och ljuvligt att bröder är tillsammans!"
- Psaltaren 133:1
Herre,
genom din nåd, överlevde vi
ännu en lång vinter.
Jag måste tacka dig.
Vårt samhälle led fruktansvärt.
Oändliga översvämningar, bitter kyla.
Allt vi byggt sköljdes nästan bort.
Nästan.
Men inte, prisa Gud.
Du höll vårt förbund.
Och trots det,
när Abraham höll kniven över sin son, stoppade din ängel hans hand.
Men min son,
lät du offras för vår lycka.
Min son
och min kära Lenore.
Jag ifrågasätter inte din vilja, Herre,
men du kanske kan berätta varför du tog min familj.
Det skulle lindra våndan.
Jag vänder mig till evangeliet,
men tårar skymmer orden.
Jag försöker att hitta tröst i vår gemenskap,
men deras överflödande liv, deras fruar, deras barn...
det äcklar mig.
Deras vänlighet och medlidande äcklar mig.
Jag vill inte ha deras vänlighet. Jag vill...
skaka världen i dess grundvalar.
Jag vill veta varför du tog min son.
Snälla, Herre,
svara mig bara denna gång.
Ske din vilja, inte min.
Jag ska kalla dig Miles, vilket betyder barmhärtig.
Ty Herren visade mig barmhärtighet,
och besvarade min bön.
Jesus, ömsinte herde, hör mig
Välsigna ditt lilla lamm ikväll
Genom mörkret är du mig nära
Se honom sova till morgonljuset
Din hand har väglett mig hela dagen
Jag tackar dig för din hjälp
De kommer.
Lugn.
Vad vill du berätta? Du flåsar.
Vad är det? Berätta.
Jag ser på dig att du vill berätta något.
Resenärerna.
-Deras vagn gick sönder... -Okej.
Då tar vi oss en titt.
Bra.
Ser du bra, sir?
Lite suddigt runt kanterna de senaste månaderna.
Men Herren lovar att allt blir bra.
God morgon, resenärer.
Och må Gud välsigna er.
Förlåt mig, pastorn, men vi är inte...
Förlåt mig, kära resenärer.
Fast jag råder mina vänner att lära sig vårt nya hems språk,
talar jag det gamla tungomålet i stunder
av förvirring.
Välkomna.
Vi är på väg till Grass Valley.
Den ska ligga 8 mil norr om Sacramento?
Vi kom från Oregon City.
Om jag har rätt,
har ni en lång resa framför er.
Ni får gärna bo med oss.
Vi sänder hit några män för att se om er vagn kan bärgas,
och hämta er packning.
Frukta inte.
Vi är en gemenskap hängivna Gud.
Till Gud, inte kyrkan.
Jag är en äldste.
Vi har inga titlar här, bara broder och syster.
Inga lagar förutom Bibeln.
Och Bibeln säger
att vi ska välkomna främlingar som om de vore Kristus själv.
Vi kallas Eidolon.
Ett gammal ord för fullkomning.
Men ni ska få se det själva.
Miles! Kom.
Kom.
Jag har din hand. Stadiga händer...
Var är Epps?
-Epps kommer och går som han vill. -Var snäll, James.
Epps hjärta är fullt av sorg och förlust.
Det är inte hans sorg jag ogillar, Cora.
Vi är alla jämlikar här,
men Epps tror att han står över oss.
Han har alltid varit lite sån, trots all sin godhet.
Men nu verkar han tro
att Gud har valt ut honom som gottgörelse för hans förlust.
Bröder, systrar.
Vi är oroliga för dig, broder Epps.
Måltiden har börjat och dina gäster sitter för sig själva.
Herren har talat om nykomlingarna.
Bekymmersamma ord. Jag var tvungen att be.
-Vi måste reparera deras vagn först. -Varför då?
Oregon utvisade deras sort sedan början,
och hela landet har nästan slitits itu på grund av dem.
De började inte kriget, Luther.
Det säger jag inte.
Du kan inte förneka att de har splittrat landet i två delar.
För det har de.
Bröder, systrar!
Vad gör ni?
Sluta genast.
Gå hem!
Sluta.
Förlåt mig, Herre,
men jag måste fråga igen om nykomlingarna.
Jag förstår inte ditt beslut.
Jag förstår...
Det är min bön,
ja,
att vara stark.
Att se förbi min egen avsky och öppna mitt hjärta.
Säkerligen...
Säkerligen är det ett mjukt hjärta som behövs,
inte våld?
Självklart.
Jag ska göra mitt bästa.
Vem mäter upp havet i sin kupade hand?
-Du är inte Herrens rådgivare. -Nej, men...
-Varför måste du alltid... -Det finns inget vatten i brunnen.
...bråka om allt, broder Luther?
Din nya vän är oförskämd, Epps.
Han är för rädd för att komma fram. Kom.
Kom.
Jag menar inte att avbryta er.
Jag och min fru,
vi undrar om vårt vagnshjul har reparerats?
Vi har varit era gäster i snart en vecka nu.
Det känns inte rätt.
Jag och frugan, vi...
Vi hjälper gärna till.
Vi gillar inte välgörenhet, sir.
Jag vill inte tvinga mina gäster att arbeta.
Men Herren har rått mig
att visa styrka i det här fallet.
Jag accepterar ditt erbjudande.
-Tack, sir. -Sa äldste Epps
att han talar med vår Herre?
Den gode Herren...
talar till oss i sin egen tid och på sitt eget sätt,
antar jag.
Jag ska be över vilka sysslor som passar...
Låt din vän lösa vår oenighet.
Varför då?
Sommaren har varit mycket torr.
Vi behöver en brunn till.
Vi har grävt nästan 6 meter, utan att hitta vatten.
Här är jorden som mjukast.
Andra platser blir svårare att gräva på.
Vad ska vi göra?
Varsågod.
Ja, sir. Ursäkta mig, sir.
En knapp meter till,
så hittar ni vatten, sir.
Han talar också med Gud.
Jag gräver gärna resten, om det löser frågan.
Tycker Herren att det här är passande?
Ja.
Martha,
var lärde du dig att sy så snabbt och bra?
Min mamma lärde mig.
Vilket språk talade din mor när du var flicka?
Jag förstår inte vad du menar.
-Vi pratar engelska. -Hon menar nog före engelskan?
Där ditt folk kommer ifrån.
Som vi pratar nederländska.
Det var så länge sen, vi kanske glömde det,
vad det än var.
Nu är vi bara amerikaner.
Hur kommer barnet ut?
Unga Fenna undrar hur det kommer ut?
Från din mage, förstår du?
Eller är det annorlunda?
Som en häst?
Reser det på sig och går sin väg, som en ponny?
Afrikanen lurade oss. Ni såg själva.
Våra böner förblir obesvarade i veckor,
men han hittar vatten på sitt första försök?
-Hur är det möjligt? -Varför frågar du Epps?
-Vi är alla jämlika. -Luther...
Han är den ende som kan tala med Gud.
-Luther. -Epps är en profet!
Varför är då afrikanerna inte rädda för Epps?
-De kanske ser en svaghet. -Hör på!
Alla våra män har skyddat och väglett oss under svårigheter.
Om de inte kunde hitta vatten, kanske vattnet inte kunde hittas
av kristna.
Det kanske är svart magi.
Vi är nu påminda
om var vi måste söka efter visdom i tider av smärta och...
förvirring.
Tredje Mosebok 25:e kapitlet,
"Ni får också ta invandrare som är tillfälligt bosatta hos er,
"de förblir er egendom.
"Men bland era bröder,
"skall ingen behandla en annan hårt."
Jag är bekymrad, Herre.
Stolthet är en dödssynd,
men på mötet ikväll...
Kände jag...
Jag vet att du har utvalt mig av nåd, Herre,
men att ta den äran åt mig själv skulle vara...
en rättvis belöning?
Ära?
Vad är äran i att behandla dessa afrikaner,
som kom till oss i nöd, som våran egendom?
Nej.
Bibeln är tydlig, Herre.
Ditt ord är tydligt.
Det ska jag.
Jag ska lyda ordet med ett glatt hjärta.
Vi behöver minst tre kärror till.
Vänta.
Ge oss inte mer jobb. Stapla tegelstenarna också.
Aldrig har jag sett sån lathet.
...om hon hörde mig,
men miss Linde har gått över tiden igen,
och hon är inte längre intakt.
Jag är tacksam för dessa visioner, Herre.
Tacksam att se den inre sanningen, även när min jordiska syn blir svag.
Du ger mig gåvor.
Att tjäna dig ger oss alla ära.
Och, som i ditt ord,
en trogen tjänares stolthet är ingen synd.
Är jag mer än en tjänare?
En broder?
Är jag din broder?
Jag har endast en önskan.
Att du tar mina sista tvivel,
och låter mig se din visdom tydligare.
Syster.
Miles?
Mitt kors har fallit.
Kedjan gick av igen.
Miles?
Tappade du den här, sir?
Hur länge har du stått där?
-Vad såg du? -Inget.
-Inget... -Jag är inte din Grafton,
som du kan charma med ett leende.
Vad såg du?
-Det sista jag vill... -Av all ondska i denna fallna värld,
är falsk oskuld den mest försåtliga.
Ni gjorde mig till åtlöje,
ni båda.
Herren försökte varna mig.
-Till och med Luther såg det. -Snälla, sir...
Ni hånar mig och mitt sätt att leva!
Hånar allt jag har åstadkommit i denna hatfulla öken.
Jag trodde att ni var en prövning,
men Herren har rätt.
Ni är här för att knäcka mig.
Min man och jag är hjälplösa. Vi är utlämnade åt ditt godtycke.
Om du vill att vi ger oss av, håll då ditt löfte och laga...
Ställer du krav?
Hur vågar du!
Eller du kanske aldrig tänkte hålla löftet.
Du kanske lurade mig och min man hit,
så vi kunde slita
åt dig och ditt fullkomliga samhälle.
Skäms.
-Skäms på dig... -Make?
Jag ser ingen guldring.
Det är skammen!
Grafton är lika mycket din make
som en gris är make
till en uppsvälld, skrikande...
-Släpp mig! -Låt henne vara!
Nej! Martha!
Här håller vi alla kalvande djur.
-Hjälp mig, Grafton. -Martha!
Martha!
Snälla.
Nåväl.
Martha, se på mig.
Nåväl.
Jag känner det nu, Herre.
Jag känner elden
du har tänt i min själ.
Jag känner vreden som brände ner Sodom.
Jag känner den rättfärdiga vreden
som begravde jorden under vågor högre än himlen.
Jag är ditt verktyg.
Jag är ditt mäktiga verktyg.
Jag är din styrkas verktyg.
Vi är här för att döma...
i Herrens tjänst.
Luther,
kungör vad de anklagas för.
Häststöld.
Hästen är vår.
-Lögnare! -Tjuv!
Har ni inte anständigheten att låta oss gå?
Anständighet?
Ser ni hur ni har tvingat oss?
Svaghet föder svaghet.
Det var du som släppte in ondskan.
Broder Luther har rätt.
Men jag frågar dig, broder.
Rättade inte Herren mitt bristfälliga tänkande?
Berättade inte Herren genom skriften
att de är vår egendom?
Hur ska vi då göra oss av med dem?
Försiktigt, bröder och systrar.
Jesus klargör
att alla som inte välkomnar främlingar blir fördömda.
Dömda till helvetet!
Du har rätt om skriften som alltid, syster.
Men vi välkomnade dem
och de lönade oss med stöld.
Herren har visat mig sin rättvisa, broder Luther.
Och han har befallt att du ska utföra domen,
min kära broder.
"Herren skall slå dig med vanvett, blindhet,
"och skräck.
"Du ska fördrivas till ett land okänt för dina förfäder.
"Du skall bli en skräckbild för alla riken på jorden.
"Dina söner och döttrar skall i din åsyn
"utlämnas åt ett främmande folk."
Herren har klargjort sin önskan för den afrikanska rasen.
Herren har vänt all världens folk mot dem.
Herren har målat jorden röd
med deras stinkande, cancerartade blod.
Vi måste straffa dem som Herren befaller.
Förblinda dem,
och vi förblindar dem.
Förbanna dem,
och vi förbannar dem.
Kasta ut dem.
Och så,
måste vi stöta ut dem
som vårt kött
stöter ut allt orent som kan få oss att ruttna inifrån.
Du!
Du är förbannad!
Jag förbannar dig!
Stolta, ohyggliga, orättfärdiga man!
Förbannad!
Jag vet inte hur Herrens ord inte fattar eld
i din mun, din onda, vita djävul!
Eld och svavel regnar ner!
Jag har lytt,
följt varje befallning.
Kan det sluta så här?
Det här är inte slutet.
Miles?
Det här är inte slutet, min mest trogne tjänare.
Vem är du?
Jag är den du dyrkar i ditt hjärta.
Jag har svarat när han förblev tyst.
Vi är sammanbundna.
Möter jag dig, bara för att dö?
Du bad om seger över döden,
och så skall det bli.
Du bad att få skaka världen, och det ska du göra.
Jag visste att det skulle sluta så här.
Vad är din vilja, Herre?
Du ser hur det slutar.
Allt de vidrör, förgör de.
Du måste förgöra dem först.
-Berätta hur, Herre. -Jag har redan visat dig vägen.
Ett sårat hjärta är som en dörr.
Träd igenom dörren och krossa deras hjärtan inifrån.
Om jag krossar dem inifrån,
kan jag då besegra döden?
Med deras krossade själar ska du få oändligt liv.
En sådan kraft kan män endast drömma om.
Men om du inte krossar dem,
ger du upp din egen själ.
Om du inte kan få dem att lida,
kommer du att lida.
Om du inte kan göra ett helvete för dem,
kommer ett att göras för dig.
Accepterar du?
Ta då min hand
och vårt förbund är förseglat.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare: Bengt-Ove Andersson