PIDÄ COMPTON VALKOISENA
VÄRILLISET, PYSYKÄÄ POISSA
Ne toiset
No niin, prinsessa.
Tanssiaiset alkavat.
-Mitä kello on? -On aika valmistella sinut.
Viisi millilitraa Haldolia?
-Saisinko vettä? -Ehdottomasti.
Jälkeenpäin.
Nyt ei ehkä tunnu siltä,
mutta saamasi lahja antaa suuren vapauden.
Pyydän. Voinko edes käydä vessassa ensin?
Ole kiltti.
En halua sotkea itseäni.
Joko olemme tanssiaisissa?
Miltei, prinsessa.
Hitto.
Tee se.
Isi!
Pysykää täällä.
Isi!
Hullu mutiainen!
Hei! Hänen...
Hänen nekrukakaransa tappoi...
Käänny ympäri.
Paskiainen, sinä...
Kuka nyt onkaan nekru?
Voi luoja!
Sinä saatanan apina!
Minulle on tulossa lapsi, senkin mutiainen.
Et välittänyt paskaakaan omistani.
Irti hänestä! Marty! Kulta!
Käske hänen sulkea suunsa.
Ei hätää, kulta.
-Hän on kunnossa. -Olen kunnossa, kulta.
Soitan poliisille.
Soita. Tee se.
Ja miehesi saa luodin päähänsä.
Senkin saastainen neekeri!
Ei, pyydän, älä!
Ei!
Haluatko tietää, miltä tuntuu menettää lapsi?
Luuletko olevasi kovakin?
-Kädet ylös! -Äiti!
Katso minuun, kun puhun sinulle.
Isi!
Vie siskosi huoneeseenne.
Murhaaja!
-Pysy täällä. -Älä jätä minua!
-Haen isin! -Mitä jos neiti Vera...
-Hän ei ole todellinen. -Näin hänet. Äiti...
Äiti ei ole täällä!
Hän ei ole todellinen.
Sano, ettei hän ole todellinen.
Hän ei ole todellinen.
Pysy tässä, laita silmät kiinni äläkä avaa niitä. Lupaatko?
Lupaan.
Ruby!
Vannon uskollisuutta
Yhdysvaltojen lipulle
ja kansakunnalle,
jota se edustaa...
Poikamme loistavat!
Poikamme loistavat tänään! Aivan koko pelin!
Kun aurinko laskee Ja kun kuu nousee
Meidän poikamme loistavat
Poikamme loistavat tänään! Poikamme loistavat!
Poikamme loistavat tänään...
Yksi jakamaton kansa,
vapaa ja oikeudenmukainen.
Kun aurinko laskee Ja kun kuu nousee
Meidän poikamme loistavat
Poikamme loistavat tänään! Poikamme loistavat!
Tytöt!
Ruby Lee?
Gracie Jean?
VÄRILLISTEN PARVI
Me sitten pidämme filmeistä, vai mitä, Henry-herra?
Täällä on kai turvallisempaa kuin ulkona niiden juonivien valkonaamojen kanssa.
Ne lurjukset.
Missä he ovat?
Missä ovat ketkä?
Tyttöni, nekru.
Jos kajoat heidän hiuskarvaankaan, vannon...
Mitä minä niillä tytöillä ja heidän hiuksillaan?
Veikkaan, että olet jo kärsinyt tarpeeksi
lasten takia.
Kerro, missä he ovat.
Kerro.
Jos haluat nähdä heidät,
sinun pitää vain katsoa
omilla silmilläsi.
PUKUHUONE
MUSTA HOLLYWOOD
Voi Henry-herra parkaa.
Sanoin sen aiemmin ja sanon sen taas.
Ei ikinä oikeassa paikassa
oikeaan aikaan.
Et Berks-pomon luona,
et edes omassa kodissasi,
kun ne valkonaamat tulivat ja ripustivat sinut kattoon.
Mutta sinä päivänä olit.
Luoja, sinä päivänä olit.
Lucky-rouva parka
halusi hänen vain jäävän hetkeksi
nauttimaan aamusta tyttöjensä
ja sen suloisen poikalapsen kanssa.
Mutta Henry-herra oli päättänyt.
Hän halusi viedä tyttönsä katsomaan filmiä.
Ostaa heille sitä herra Monroen rasvaista maissia,
ennen kuin se loppuisi.
Joten,
sinä päivänä
hän lähti tunnin etuajassa.
Yhden tunnin etuajassa.
Henry-herra olisi kerrankin oikeassa paikassa
oikeaan aikaan.
Henry-herra.
Sinä ihastut tähän filmiin.
Kaunis päivä.
Niin.
Niin on.
Luulin, että olemme ystäviä.
Painu helvettiin, paholainen.
Miksi luulet, että tapasimme?
Miksi luulet minun valinneen sinut?
Koska minä tiedän.
Tiedän, kuka haluat olla ja kuka et.
Hänellä oli ase. Ulkona.
Kaikki näkivät hänet. Se oli noloa.
Mitä sinä haluat?
En halua olla enää kuin he.
En halua olla enää ruma.
-Emme ole äidin kaltaisia. -Emme ole äidin kaltaisia.
-Lopeta! -Liian myöhäistä, Ruby.
Sinä olet jo ihan samanlainen kuin hän.
Piti pikkuveljeäsi laatikossa, se emakko.
Polttakaa talo!
-Haistakaa paska! -Ette kuulu tänne!
Ei!
Mitä hittoa te kaksi teitte Emoryn kellarissa?
Opetimme sille apinaperheelle, että tämä paikka on meidän.
-Marty! -Hiljaa, ämmä!
Suojelemme sitä, mitä isämme rakensivat.
Ja sinä kohtelet ansaitsemaamme lahjana etkä syntymäoikeutena.
Tiedätkö, kuka sanoi noin?
Vaimosi.
En tuhlaisi luotia petturiin.
Hintti.
-Et kuulu tänne! -Musta ämmä!
Olisi pitänyt tietää, kun jahtasit poikaani!
Betty oli oikeassa teikäläisistä. Hän tiesi!
-Mitä teitte Bettylle? -Murhaaja!
-Hiton elukat! -Tämä on meidän kotimme!
-Ette olisi saaneet tulla tänne! -Mitä teitte Bettylle?
-Ette kuulu tänne! -Tämä on kotimme!
Menkää takaisin, mistä tulitte!
Alussa
Jumala loi
taivaan ja maan.
Ja Jumala sanoi:
"Tulkoon valo!"
Ja valo tuli.
Ja Jumala sanoi:
"Kokoontukoot vedet yhteen paikkaan,
"niin että maankamara tulee näkyviin."
Jumala nimitti kiinteän kamaran maaksi.
Tytöt?
Mihin sinä kirjaa tarvitset?
Neiti Vera!
Äiti?
Ei tänään, ämmä!
Äiti!
NEITI VERA
Ja joskus minusta tulee opettaja niin kun äidistä.
Edessäni on fiksu pikkutyttö,
joten tämä opettaja pärjää oikein hyvin.
Et ole ikinä kuin äiti!
Et ole ikinä kuin äiti.
Tulitko sinä oikeasti takaisin, äiti?
Tulin, kulta. Äiti tuli takaisin.
Tulin takaisin.
Kun isäsi meni katsomaan filmiä sinä päivänä,
äidilläsi oli muita suunnitelmia.
Pestä pyykkiä.
Pestä lapsi.
Minun oli pakko, Ruby Lee.
-Ennen kuin filmi päättyisi... -Pestä poika hyvin.
Ennen paluutamme...
Nyt minä pesen sinutkin.
Ruby Lee!
Ruby Lee.
Minun Rubyni.
Ei hätää, kulta.
Ei hätää.
Mitä sinä päivänä tapahtui
veljellesi
ja minulle,
sinun ei tarvitse koskaan tietää siitä.
Mutta sinun täytyy tietää,
etten koskaan satuttaisi sinua, Ruby Lee.
En koskaan satuttaisi sinua.
Etkö tiedä sitä?
Miksi olet minun Rubyni?
Koska minä sädehdin.
Aivan niin.
Olen pahoillani, äiti.
Tulehan.
Ei ole syytä pahoitella.
Ei mitään. Kuulitko?
Ei mitään.
Ei hätää.
Onko sinulla vauva?
On.
Minkä niminen?
Kysyin...
Minkä niminen?
Chester.
Tämän kohdan haluat katsoa tarkkaan, Henry-herra.
En voi.
Istu alas, nekru!
Annatko hänet minulle?
Lähde.
Tässä ollaan!
Nyt tulee paras kohta.
Tässä ollaan.
Miksi he tekevät niin, Henry-herra?
Valkoroska vain ottaa ja ottaa, kuin kaikki olisi heidän.
Kuin kaikki olisi heidän.
Vievät vaimosi
Vievät lapsesi
Vievät työsi
Vievät kotisi
Milloin he lopettavat ottamasta sinulta, Henry-herra?
-Eivät he lopeta. -Eivät niin.
He aloittavat pikkusormesta.
Ei tiedä, mihin he lopettavat.
On vain yksi luoti jäljellä.
Et tarvitse luoteja.
Et voinut suojella vaimoasi tai poikaasi sinä päivänä,
mutta voit suojella perhettäsi nyt.
Mene ulos.
Mene paljain käsin.
Anna valkoroskalle se, mitä he tulivat katsomaan.
Peto!
Peltojen peto!
Peto!
Peltojen peto!
Peltojen peto.
Mitä sä aiot tehdä?
Peltojen peto!
Mitä sä aiot tehdä?
Peltojen peto!
He haluavat ottaa.
Ja ottaa!
Ottaa!
Ja ottaa!
Ottaa!
Ja ottaa!
Ottaa!
-Henry. -Ja ottaa.
Luck...
Minun olisi pitänyt...
Olisi pitänyt olla siellä.
-Olisi pitänyt olla siellä, Luck. -Et voinut tietää.
Emme voineet tietää.
Olen pahoillani.
Halusin kaiken olevan hyvin.
Työ.
Talo.
Tiedän.
Me kaikki tiedämme sen.
Tuolla on kaksi tyttöä, jotka tarvitsevat isäänsä.
Minä tarvitsen sinua.
Me pärjäämme, Henry.
Me pärjäämme, Luck.
Mitä sä aiot tehdä?
Sinä et ole minä.
Etkä tule ikinä olemaan minä.
Menen ulos ensin.
Tuo tytöt perässäsi.
En halua, että menet.
Ei minulla ole hätää, kulta.
Onko selvä?
Meillä ei ole mitään hätää.
Mitä meille tapahtui?
Mitä jos he palaavat?
He eivät palaa enää ikinä.
-Entä he? -Emme pakene heitä.
Emme pakene enää ketään.
Lucky.
Emakko.
Ei enää pakenemista.
Äiti?
Luck?
Se ei ole ohi.
Miksi saavuitte tänne?
Se ei ole huolesi, paholainen.
Huolesi on,
että olen nyt tässä.
Tulonne järkytti asioiden järjestystä.
Jumala halusi yhteisömme pysyvän puhtaana
aikeiltaan,
tarkoitukseltaan,
vereltään.
Kuka antoi sinulle oikeuden?
Itse Herra.
On kirjoitettu, että sinun alhainen, laiska rotusi kärsii ja raataa käsissämme.
-Ei minun lukemissani kirjoissa. -Pahansuopa peto.
Oletko ajatellut,
ettei tämä lopu?
Että kirous seuraa teitä.
Se seurasi teitä tänne maallemme
ja seuraa väistämättä seuraavaan.
Sinulla oli sopimuksesi.
Kaikista pyhin side, jota et voinut pitää.
Sinä petit hänet sinä päivänä.
Minäkin tunnen sen tuskan.
Lapsen menettämisen.
Rakkaan, suloisen pojan.
Sen jättämä aukko
pitää täyttää.
Tarjoan sinulle lahjaa,
jolla minua itseäni ei siunattu.
Jätä kärsimyksesi.
Tuolla sinua odottaa ikuinen piina.
Tuska.
Mutta täällä
hänen kanssaan
voitte aloittaa alusta.
Minun vauvani.
Niin, sinun vauvasi.
Minun poikani.
Olen tässä.
Poikani on poissa.
Menetitkö poikasi?
Muuta yhteistä meillä ei ole, paholainen.
Yritit koko tämän ajan sokaista minut, meidät.
Ettemme näkisi itseämme.
Tässä ollaan, paskiainen.
Ja minä näen sinut.
Minä näen sinut.
Näen sinut.
10. PÄIVÄ
Ne toiset
Tekstitys: Tiia Saarijärvi
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen