HÅLL COMPTON VITT
FÄRGADE ÄR INTE VÄLKOMNA
Okej, prinsessan.
Dags att gå till balen.
-Vad är klockan? -Vi ska förbereda dig.
Fem mg haldol?
-Kan jag få vatten? -Absolut.
Efteråt.
Det kanske inte verkar så nu,
men denna gåva vi ger dig kan ge dig frihet.
Kan jag få använda toaletten först?
Snälla.
Jag vill inte solka ner mig.
Är vi redan på balen?
Nästan.
Helvete.
Gör det.
Pappa!
Stanna här.
Pappa!
Din galna jävla neger!
Hans jävla...
Hans jävla negerunge dödade...
Vänd på dig.
Din jävel...
Vem bestämmer nu?
Herregud!
Din jävla apa!
Jag ska bli pappa, din jävla neger.
Du brydde dig inte om mina.
Håll dig borta från honom! Marty! Älskling!
Säg åt henne att hålla käft.
Det är ingen fara.
-Han mår bra. -Jag mår bra.
Jag ringer polisen.
Gör det.
Då får din man en kula i huvudet.
Din jävla nigger!
Nej, snälla!
Nej!
Vill du veta hur det känns att förlora ett barn?
Du tror du är tuff, va?
-Upp med händerna! -Mamma!
Se på mig när jag pratar med dig.
Pappa!
Ta din syster till ert rum.
Mördare!
-Stanna här. -Lämna mig inte!
-Jag ska hämta pappa! -Tänk om fröken Vera...
-Hon finns inte. -Jag såg henne. Mamma sa...
Mamma är inte här!
Hon finns inte, Gracie.
Säg det.
Hon finns inte.
Stanna här och blunda. Lova att inte titta.
Jag lovar.
Ruby!
Jag svär trohet till flaggan,
till Amerikas förenta stater
och republiken
den representerar...
Våra pojkar ska lysa!
Våra pojkar ska lysa ikväll!
När solen går ner Och månen stiger
Ska våra pojkar lysa
Våra pojkar ska lysa ikväll! Våra pojkar ska lysa
En nation, odelbar,
med frihet och rättvisa för alla.
När solen går ner Och månen stiger
Ska våra pojkar lysa
Våra pojkar ska lysa ikväll! Våra pojkar ska lysa!
Flickor!
Ruby Lee?
Gracie Jean?
LÄKTARE FÖR FÄRGADE
Visst älskar vi bio, mr Henry?
Det är säkrare här uppe, än där ute med vitingarna.
De rackarna.
Var är de?
Vilka då?
Mina flickor, nigger.
Om du rör dem svär jag...
Vad skulle jag vilja dem?
Men du har säkert redan sett allt ont
när det gäller barnungar.
Berätta var de är.
Berätta.
Om du vill se dem,
behöver du bara ta en titt
med dina egna ögon.
OMKLÄDNINGSRUM
MÖRKA HOLLYWOOD
Stackars mr Henry.
Jag har sagt det förut och jag säger det igen.
Verkar aldrig vara på rätt plats
vid rätt tillfälle.
Inte hos chefen,
inte ens i ditt eget hem
när vitingarna kommer och hänger dig i taket.
Men du var där den dagen.
Du var där den dagen.
Stackars miss Lucky,
hon ville bara att han skulle stanna
och njuta av morgonen med flickorna
och deras lille pojke.
Men mr Henry hade bestämt sig.
Han ville ta med flickorna på bio.
Han köpte mr Monroes gamla goda popcorn åt dem
innan allt gick åt.
Så,
den dagen,
gick han en timme tidigare.
En timme tidigare.
Mr Henry skulle äntligen vara på rätt plats
vid rätt tidpunkt.
Mr Henry.
Du kommer nog gilla den här filmen.
Vilken vacker dag.
Ja.
Verkligen.
Jag trodde vi var vänner.
Dra åt helvete, djävul.
Varför tror du att vi träffades?
Varför valde jag dig?
För jag vet.
Vem du vill och inte vill vara.
Hon hade en pistol. Utanför.
Alla såg henne. Det var pinsamt.
Vad vill du?
Jag vill inte vara som dem längre.
Jag vill inte vara ful.
-Vi blir aldrig som mamma. -Vi blir aldrig som mamma.
-Sluta! -Det är för sent för dig, Ruby.
Du är redan som precis som hon.
Den suggan hade din lillebror i en låda.
Bränn ner huset!
Ni borde inte vara här!
Nej!
Vad gjorde ni två i Emorys källare?
Vi lärde den där apfamiljen att det här är vårt hem.
-Marty! -Håll käften!
Jag skyddar det våra fäder byggde.
Du behandlar det som en gåva, inte en födslorätt.
Vet du vem som sa det?
Din fru.
Jag skulle inte slösa en kula på en förrädare.
Bögjävel.
-Du hör inte hemma här! -Din svarta slyna!
Jag borde ha förstått när du jagade min son!
Betty hade rätt om er! Hon visste!
-Var är Betty? -Mördare!
-Jävla djur! -Det här är vårt hem!
-Ni borde aldrig ha kommit hit! -Vad gjorde du med Betty?
-Ni hör inte hemma här! -Vi bor här!
Stick tillbaka dit ni kom ifrån!
I begynnelsen
skapade Gud
himmel och jord.
Och Gud sa:
"Varde ljus",
och det vart ljus.
Och Gud sa:
"Vattnet under himlen skall samlas till en enda plats,
"så att land blir synligt."
Gud kallade det torra landet jord.
Flickor?
Varför behöver ni boken?
Fröken Vera!
Mamma?
Inte idag, din subba!
Mamma!
FRÖKEN VERA SÄGER
En dag kommer jag att vara lärare, precis som mamma.
Världens smartaste lilla flicka
sitter här, så den här läraren mår bra.
Du kommer aldrig bli som mamma!
Du blir aldrig som mamma.
Är du tillbaka, mamma?
Ja, älskling. Mamma är tillbaka.
Jag är tillbaka.
Medan din pappa var på bio den dagen,
hade din mamma andra planer.
Tvätta kläder.
Tvätta barnet.
Jag var tvungen, Ruby Lee.
-Innan filmen var över... -Tvätta honom ordentligt.
Innan vi kom hem...
Nu måste jag tvätta dig med.
Ruby Lee!
Min Ruby.
Det är okej.
Det är ingen fara.
Ingen fara.
Det som hände
din bror den dagen,
det som hände mig,
det är inget du behöver veta.
Men du måste veta
att jag aldrig skulle skada dig.
Aldrig någonsin.
Vet du inte det?
Varför är du min Ruby?
För jag glittrar.
Just det.
Förlåt, mamma.
Kom här.
Du har inte gjort något fel.
Inte alls. Förstår du?
Inte alls.
Det är okej.
Är det ditt barn?
Ja, det är han.
Vad heter han?
Jag sa...
Vad heter han?
Chester.
Var uppmärksam, mr Henry.
Jag kan inte.
Sitt ner, nigger!
Kan du ge mig honom?
Gå nu.
Jag är här!
Det här är den bästa biten.
Jag är här.
Varför gjorde de så mot dig, mr Henry?
Vitingarna tar och tar som om de ägde allt.
Som att allt är för dem.
Tar din fru
Tar ditt barn
Tar ditt jobb
Tar ditt hem
När tänker de sluta ta från dig, mr Henry?
-Det tänker de inte. -Nej, det stämmer.
De börjar med ditt lillfinger
och ingen vet var de slutar.
Jag har bara en kula kvar.
Du behöver inga kulor.
Du kunde inte skydda din fru eller din pojke den dagen,
men du kan skydda din familj nu.
Gå ut.
Gå ut med dina bara händer.
Visa vitingarna vad de kom för att se.
Ett kreatur!
Ett kreatur.
Vad tänker du göra?
Ett kreatur!
Vad ska du göra?
Ett kreatur!
De vill ta.
Och ta!
Ta!
Och ta!
Ta!
Och ta!
Ta!
-Henry. -Och ta.
Luck...
Jag borde...
Jag borde ha varit där.
-Jag borde ha varit där. -Du visste inte.
Vi kunde inte ha vetat.
Förlåt mig.
Jag ville bara göra allt rätt.
Jobbet.
Huset.
Jag vet.
Det vet vi alla.
Våra flickor behöver sin far.
Jag behöver dig.
Vi klarar det här, Henry.
Vi klarar det här, Luck.
Vad ska du göra?
Du är inte jag.
Det kommer du aldrig att bli.
Jag går ut först.
Håll flickorna bakom dig.
Jag vill inte att du går.
Det är ingen fara.
Okej?
Allt kommer att bli bra.
Vad hände med oss?
Tänk om de kommer tillbaka?
De kommer aldrig tillbaka.
-Men de, då? -Vi flyr inte från dem.
Vi flyr inte från någon längre.
Lucky.
Sugga.
Vi flyr inte mer.
Mamma?
Luck?
Det är inte över.
Varför är du här?
Det angår inte dig, djävul.
Huvudsaken är
att jag är här nu.
Ditt intrång har stört ordningen.
Gud ville att vårt samhälle skulle vara rent
i sinne,
i avsikt,
i blod.
Vem gav dig den rätten?
Herren själv.
Som det står skrivet, ska din usla, lata ras lida och slita för oss.
-Det har jag inte läst. -Illvilliga odjur.
Har det inte slagit dig...
att detta aldrig kommer att ta slut?
Förbannelsen följer er.
Den följde er hit till vårt land,
och kommer att följa er till nästa.
Du hade ett förbund.
Ett heligt band som du inte kunde upprätthålla.
Du svek Honom den dagen.
Jag känner också denna smärta.
Förlusten av ett barn.
Ens kära, söta pojke.
Och tomrummet det lämnar,
är ett tomrum vi måste bebo.
Gåvan jag erbjuder dig...
är den jag inte var välsignad att ta emot.
Lämna ditt lidande.
Där ute finner du bara plågor.
Smärta.
Men här,
med Honom,
finner du bara frid.
Min älskling.
Ja, ditt barn.
Min pojke.
Jag är här.
Min pojke är borta.
Har du förlorat din pojke?
Det är där våra likheter slutar.
Du har försökt att förblinda mig, oss.
Hindrat oss från att se oss själva.
Jag är här, din jävel.
Och jag ser dig.
Jag ser dig.
DAG 10
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare: Bengt-Ove Andersson